Kampen om naturen Miljølære - 1 - - Centre for Environmental ...
Kampen om naturen Miljølære - 1 - - Centre for Environmental ...
Kampen om naturen Miljølære - 1 - - Centre for Environmental ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Beskrivelse <strong>Kampen</strong> <strong>om</strong> <strong>naturen</strong> Vadehavet<br />
Økon<strong>om</strong>i<br />
Internationalt<br />
Beslutningen <strong>om</strong> saltvandssøen<br />
<strong>Miljølære</strong><br />
På baggrund af den kraftige tilbagegang <strong>for</strong> yngle- og trækfugle, s<strong>om</strong> bygningen af det<br />
fremskudte dige viste sig at afstedk<strong>om</strong>me, blev der nedsat en gruppe sagkyndige biologer<br />
udpeget af miljøministeriets fredningsstyrelse og landbrugsministeriet. Gruppen <strong>for</strong>etog i<br />
1979 en vurdering af <strong>for</strong>skellige muligheder <strong>for</strong> ud<strong>for</strong>mning og anvendelse af det inddigede<br />
<strong>om</strong>råde, særlig med henblik på at bevare eller genskabe naturværdierne bag det fremskudte<br />
dige. Gruppen pegede på etablering af en saltvandssø bag diget s<strong>om</strong> den bedste<br />
løsning, og denne blev vedtaget ved lov i folketinget i februar 1983 [Gram og Larsen,<br />
1983].<br />
Saltvandssøen var klar i <strong>for</strong>året 1984 og er et eksempel på en offensiv indsats <strong>for</strong> at naturbeskyttelse<br />
ved gennem kraftige indgreb i <strong>naturen</strong> at <strong>for</strong>bedre eller genskabe naturligt<br />
liv [Iversen, 1983].<br />
Det dansk-tyske fremskudte dige ud <strong>for</strong> Tøndermarsken stod færdigbygget i sens<strong>om</strong>meren<br />
1981. Prisen <strong>for</strong> den danske del af digesystemet blev 120 millioner kroner, hvor Højer<br />
og Tønder byråd betalte cirka 12 millioner og Sønderjyllands amtsråd cirka 40 millioner<br />
kroner. Resten måtte staten betale [Philipsen, 1983].<br />
Forhandlinger mellem de tre vadehavsstater, Holland, Tyskland og Danmark, <strong>om</strong> et vadehavssamarbejde<br />
startede i 70’erne, og i 1982 førte de til den første aftale <strong>om</strong> en fælles<br />
beskyttelse af Vadehavet. Sidste ministerkonference mellem de tre lande blev afholdt i<br />
1997. På dette tidspunkt var samarbejdet nået så langt, at man kunne vedtage Vadehavsplanen.<br />
Vadehavsplanen <strong>om</strong>fatter det, man kalder vadehavs<strong>om</strong>rådet, og indbefatter<br />
altså Vadehavet, Tøndermarsken og andre kystnære arealer.<br />
Det nye i vadehavsplanen er, at man tager land<strong>om</strong>råder med og ser det s<strong>om</strong> et samlet<br />
<strong>om</strong>råde. Vadehavsplanen tager sit udgangspunkt i, at benyttelsen af vadehavs<strong>om</strong>rådet<br />
skal ske bæredygtigt, det vil sige uden at indskrænke levemulighederne <strong>for</strong> planter og dyr,<br />
samtidig med at denne beskyttelse ikke fører til <strong>for</strong>ringede levevilkår <strong>for</strong> lokalbefolkningen.<br />
Planen <strong>for</strong>udsætter også, at der ikke må slækkes på beboernes sikkerhed mod havet,<br />
samt at borgere og interessegrupper inddrages aktivt i planens gennemførelse.<br />
Hvad angår kystsikring, så er det i princippet ikke længere tilladt at bygge nye havdiger i<br />
vadehavs<strong>om</strong>rådet. Hvis der skal kystsikres på anden vis, skal dette ske med en større<br />
hensyntagen til <strong>naturen</strong>, end der har været praksis hidtil. Der må dog ikke gives køb på<br />
befolkningens sikkerhed [Wichman, 1999]<br />
- 55 -