Fortidsdiskurs i spansk politik - Poul Kubel: Forside
Fortidsdiskurs i spansk politik - Poul Kubel: Forside
Fortidsdiskurs i spansk politik - Poul Kubel: Forside
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
centrismo og pluralidad 101 , som i kraft af deres konstante artikulering i valgkampen også må siges at<br />
få karakter af symboler. De symboliserer en moderat politisk mentalitet, som begge partier ønsker<br />
skal repræsentere dem udadtil. Centrismo og pluralidad gør sig i øvrigt bemærket ved at have<br />
relation til den <strong>spansk</strong>e transitions politiske kultur.<br />
Efter nu at have afsluttet første del af analysen, fortsættes der med den del der beskæftiger sig med<br />
Baskerlandet, hvorefter det er muligt at se <strong>politik</strong>ernes rolle i sin totalitet.<br />
Politikernes rolle – regionalt niveau<br />
Perspektivisk fortidsdiskurs – franquisme<br />
Som omtalt i indledningen til analysekapitlet fremtræder fortidsdiskursen lidt anderledes, så snart<br />
den artikuleres i forbindelse med den politiske diskussion af de problemer der vedrører<br />
Baskerlandet: mere specifikt spørgsmålet om graden af baskisk selvstændighed og den fortsatte<br />
aktive tilstedeværelse af den baskiske terrororganisation ETA. Mens fortidsdiskursen på det<br />
statslige niveau præges af to fortidsperspektiver – franquisme og felipisme – er den i diskussionen<br />
om Baskerlandet fokuseret på franquismen.<br />
Den helt centrale <strong>politik</strong>er i artikuleringen af franquismediskursen i spørgsmål vedrørende<br />
Baskerlandet er formanden for det moderate baskiske nationalistparti Partido Nacionalista Vasco<br />
(PNV), Xabier Arzalluz, der næsten dagligt i valgkampen citeres for referencer til franquismen. Han<br />
er i øvrigt også en af de meget få baskiske <strong>politik</strong>ere der citeres regelmæssigt i de to store nationale<br />
aviser, hvilket må siges at være bemærkelsesværdigt, eftersom han ikke selv opstiller til valget.<br />
Følgende uddrag er taget fra en reportage fra PNV’s sidste vælgermøde, hvor han opsummerer sit<br />
indtryk af PP og partiets måde at regere på:<br />
”[Arzalluz] observa ’signos de neofranquismo’ en la actitud política que está<br />
manteniendo el Gobierno del Partido Popular. Para Arzalluz, los miembros del<br />
Gobierno ‘siguen siendo los mismos de la nomenclatura franquista’ que sólo<br />
entienden de ‘autoridad e imposición’ (…) ‘Van a conseguir lo que antes<br />
conseguieron con el levantamiento militar del 18 de julio’, señaló Arzalluz,<br />
utilizando para ello el ejemplo de la medida adoptada por la Diputación<br />
alavesa, en manos del PP, al suprimir el modelo de enseñanza D, en euskara,<br />
en la parte inicial de la enseñanza infantil” 102 . (min indsættelse)<br />
Arzalluz’ argumentation følger i store træk den som Beiras baserede sig på i et tidligere eksempel:<br />
PP har de samme aspirationer som franquismen i sin tid havde, men nu forsøger de at opnå den<br />
totale magt ved at misbruge demokratiet, i stedet for at anvende fysisk magt som ved<br />
militærkupforsøget den 18. juli 1936. Der er dog den forskel, at mens Beiras lader til at tro på at<br />
101 Jeg har i selve analysemodellen undladt at oversætte kernesymbolerne, på nær demokrati, ud fra den opfattelse at en<br />
oversættelse vil betyde en reducering af de mangfoldige konnotationer som nogle af ordene har på <strong>spansk</strong>.<br />
44