Fortidsdiskurs i spansk politik - Poul Kubel: Forside
Fortidsdiskurs i spansk politik - Poul Kubel: Forside
Fortidsdiskurs i spansk politik - Poul Kubel: Forside
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
For nu at arbejde hen imod en definition af fortidsbegrebet, skal der ses på to helt centrale begreber<br />
hos Fairclough: diskurs og hegemoni.<br />
Overordnet set arbejder Fairclough med to begrebsdefinitioner for diskurs:<br />
”It is helpful to distinguish two main senses. One is predominant in language<br />
studies: discourse as social action and interaction, people interacting together in real<br />
social situations. The other is predominant in post-structuralist social theory (…):<br />
a discourse as a social construction of reality, a form of knowledge. My use of the<br />
term ‘discourse’ subsumes both of these, and indeed sets out to bring them together.” 26<br />
(min understregning).<br />
Den første definition har en generel karakter og er lig med den der blev brugt ovenfor i<br />
introduktionen til den tredimensionelle model: opfattelsen af sprog og sprogbrug som en form for<br />
social praksis, hvilket indebærer at sproget kun kan forstås fuldt ud i lyset af den sociale kontekst<br />
det indgår i. Den anden definition er mere konkret: her opfattes diskurs som en bestemt måde at tale<br />
om og forstå verden på. 27 Man kan eksempelvis tale om en feministisk eller en socialistisk diskurs.<br />
Det er denne sidste definition der skal ses nærmere på i dette afsnit.<br />
Fairclough opdeler i sit seneste værk de konkrete diskurser i to undergrupper:<br />
”We can think of a discourse as (a) representing some particular part of the world,<br />
and (b) representing it from a particular perspective. Correspondingly, in textual<br />
analysis one can: (1) Identify the main parts of the world (including areas of<br />
social life) which are represented – the main ‘themes’. (2) Identify the particular<br />
perspective or angle or point of view from which they are represented.” 28<br />
Diskurser kan altså identificeres på to planer: et tematisk og et perspektivisk. Et eksempel kunne<br />
være en liberalistisk globaliseringsdiskurs, hvor globalisering er tema og liberalismen perspektivet.<br />
Det tematiske plan indeholder imidlertid et analytisk problem hvis man begynder at arbejde med et<br />
begreb som fortidsdiskurs. Når Fairclough opstiller globalisering som tema, kan han ikke give en<br />
definition af det på forhånd, fordi det først tilegner sig betydning i kraft af de forskellige<br />
perspektiver der anlægges på det. Enhver definition af begrebet er med andre ord lig med en diskurs<br />
på et perspektivisk plan, og det eneste de forskellige perspektiver har til fælles er selve ordet.<br />
Fortiden kunne godt fungere på denne måde hvis et specifikt udsnit af fortiden udgjorde selve<br />
temaet, som i det ovenstående eksempel med borgerkrigen. Men hvad hvis der er tale om en<br />
kombination af konkrete historiske begivenheder og epoker? Herved kommer temaet i sig selv til at<br />
indeholde et perspektivisk plan, fordi visse dele af fortiden fremhæves, mens der ses delvist eller<br />
helt bort fra andre. Som eksempel kunne man forestille sig en fortidsdiskurs i <strong>spansk</strong> <strong>politik</strong> der<br />
både fokuserede på franquisme og borgerkrig. Konsekvensen er at fortiden derved kunne tænkes at<br />
26 Fairclough, 1995b:18<br />
27 Jørgensen & Phillips, 1999:9<br />
28 Fairclough, 2003:129<br />
13