Forskning i - Region Sjælland
Forskning i - Region Sjælland
Forskning i - Region Sjælland
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
a<br />
<strong>Forskning</strong> i<br />
Psykiatrien<br />
Årsrapport 2009<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed
2<br />
a<br />
INDHOLD<br />
Forord 3<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed 4<br />
<strong>Forskning</strong>sdag 5<br />
<strong>Forskning</strong>sseminarer 5<br />
Behandling med personlighed 6<br />
Bryd isolationen – bring nye former for viden i spil 8<br />
tiPs til fremtidig klinisk praksis 10<br />
innovation i Psykiatrien er hårdt arbejde 12<br />
Behandling af aDHD – meget mere end medicin 14<br />
indflydelse og ansvar styrker behandlingen 16<br />
igangværende forskningsprojekter 18<br />
igangværende ph.d.-projekter 19<br />
igangværende kvalitetsudviklingsprojekter 20<br />
samarbejdsrelationer 21<br />
Publikationer 22<br />
Årsrapport 2009<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed<br />
region sjælland<br />
smedegade 10-16<br />
4000 roskilde<br />
tlf. 47 32 77 75<br />
Fax 46 32 02 41<br />
e-mail: psy-forskning@regionsjaelland.dk<br />
Den faste medarbejderstab<br />
<strong>Forskning</strong>schef, overlæge, forskningslektor erik simonsen<br />
seniorforsker, overlæge søren Blinkenberg<br />
<strong>Forskning</strong>ssekretær Dorit Mortensen<br />
administrativ konsulent Hanne elsebeth andersen<br />
Fagbibliotekar kirsten Buch rasmussen<br />
Fagbibliotekar Marianne espenhain nielsen<br />
Universitetsansatte tilknyttet forskningsenheden<br />
Ulrik Haahr, forskningslektor, overlæge og leder af kompetencecenter for Debuterende Psykose<br />
Jørgen nystrup, klinisk lektor og ledende stabsoverlæge<br />
Årsrapport 2009<br />
Redaktion og artikler af<br />
kommunikationskonsulent thomas Larsen<br />
tla@regionsjaelland.dk<br />
Forsidefoto: Colourbox<br />
Øvrige fotos: kommunikationskonsulent thomas Larsen<br />
Grafisk design og tryk: Camilla Lyngshede Lund, glumsø Bogtrykkeri a/s<br />
svanemærket tryksag 541-445<br />
Oplag: 1600<br />
yderligere eksemplarer kan rekvireres på psy-forskning@regionsjaelland.dk<br />
Hjemmeside: www.regionsjaelland.dk/psykiatrien
Forord<br />
I Psykiatrien <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong> vil vi lave forskning tæt på den kliniske virkelighed –<br />
forskning, der tager afsæt i, berører og måske endda forandrer den kliniske hverdag.<br />
Med andre ord vil vi gerne bedrive en forskning, der kan være med til at gøre en forskel<br />
for mennesker og for de behandlingstilbud, vi har i Psykiatrien.<br />
Psykiatrien <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong> kigger såvel indad som udad. <strong>Forskning</strong>en foregår i<br />
samarbejde med nationale forskningsmiljøer – for eksempel universiteterne i og uden<br />
for regionen – såvel som internationale netværk. Psykiatrien har formuleret sin egen<br />
forskningspolitik og nogle indsatsområder, som vi forsker særligt inden for – dem kan<br />
du læse mere om på næste side.<br />
Overordnet har Psykiatrien <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong> den evidensbaserede behandling som<br />
grundpille, og forskningsaktiviteterne har netop som opgave at bidrage til det vidensgrundlag,<br />
som behandlingen skal bygge på. Der skal søges ny viden både inden for<br />
det behandlingsmæssige og det patientoplevede område, som kan understøtte vores<br />
vision for Psykiatrien <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong>: Mennesker og muligheder – psykiatri med<br />
relationer.<br />
I denne årsrapport lader vi nogle af vores aktive forskningsmedarbejdere fortælle<br />
om deres forskningsinteresse, om, hvad de arbejder med, og ikke mindst, hvad deres<br />
projekter kan betyde for Psykiatrien, for patienterne og for relationer patienter, behandlere<br />
og pårørende imellem. Læs artiklerne på side 6-17.<br />
Alle vores forskningsaktiviteter har som mål at inddrage medarbejdere i Psykiatrien,<br />
og som projekterne viser, foregår der forskning og udvikling inden for flere forskellige<br />
fagområder i Psykiatrien og ud fra så vel positivistiske, human- og samfundsvidenskabelige<br />
paradigmer. På den måde vil vi både sikre en videnskabelig bredde og<br />
understrege Psykiatriens tværfaglige tilgang til behandling.<br />
Det er vores håb, at denne årsrapport og forskerinterviewene kan give læseren nye<br />
vinkler på forskning i Psykiatrien og måske ligefrem inspirere til selv at komme i<br />
gang med forskning eller udviklingsprojekter. Du er meget velkommen til at kontakte<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed, hvis du vil vide mere.<br />
God læselyst!<br />
Søren Bredkjær<br />
Vicedirektør, cheflæge<br />
Erik Simonsen<br />
<strong>Forskning</strong>schef, overlæge<br />
Årsrapport 2009 3
Psykiatrisk<br />
<strong>Forskning</strong>senheden har fokus på såvel forebyggelsesprojekter,<br />
evaluering af kliniske behandlingsmetoder som sundhedstjenesteforskning.<br />
<strong>Forskning</strong>senheden prioriterer især forskning,<br />
der omhandler diagnostiske metoder og klassifikation af psykopatologi,<br />
forholdet mellem personlighed og psykisk sygdom,<br />
evaluering af behandlingsmetoder, herunder psykoterapi og<br />
psykoedukation, samt forskning i sundhedsfremme.<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed vil fremover særskilt prioritere<br />
og allokere ressourcer til forskning i personlighedsforstyrrelser.<br />
4<br />
Årsrapport 2009<br />
<strong>Forskning</strong>senhed<br />
Diagnostik og behandlingsforskning<br />
• Psykopatologi og klassifikation – mod DSM-V og ICD-11<br />
• Udvikling af undersøgelsesinstrumenter, specielt personlighedstestning<br />
• Evaluering af behandlingsprogrammer<br />
• Follow up-undersøgelser, herunder remission og recovery<br />
Personlighed og psykisk sygdom (»the person behind the illness«)<br />
• Personlighedens betydning for udvikling og forløb af psykisk lidelse<br />
• Ændringer af personlighedsstruktur (personlighedsforstyrrelser og personlighedstypologi)<br />
• Hvordan personen »kommer sig« (recovery)<br />
• Stress-personligheds-sårbarhedsmodellen<br />
Familien, det personlige netværk og miljøets betydning<br />
• Familiegrupper<br />
• Psykoedukation af patient og familie<br />
• Børn af psykisk syge<br />
• Rehabilitering<br />
Behandler/patient-relation<br />
• Psykoterapi<br />
• Terapeutisk kommunikation, konsultationsprocessen og Åben Dialog<br />
• Clinical case manager-modellen (OPUS)<br />
• Interaktiv sygepleje og relationsbehandling<br />
Sundhedstjenesteforskning<br />
• Tidlig opsporing: Oplysning og information (TIPS)<br />
• Shared Care<br />
• Liaisonpsykiatri<br />
• Cost/benefit-analyser<br />
region sjælland etablerede pr. 1. januar 2009 en<br />
fælles tværfaglig Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed af to<br />
tidligere amtslige enheder i Vordingborg og roskilde.<br />
I boksen nedenfor kan du se de områder, vi forsker inden for.<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed arbejder for, at hver klinisk enhed<br />
har mindst én ph.d.-studerende under vejledning af forskningsenhedens<br />
personale og tilknyttede medarbejdere samt<br />
sam arbejdspartnere fra universiteterne.<br />
Psykiatrien <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong> har udarbejdet en forskningspolitik,<br />
og et regionalt forskningsudvalg følger udviklingen af<br />
<strong>Forskning</strong>senhedens aktiviteter.
Forsk-<br />
ningsdag<br />
I september 2009 indbød <strong>Forskning</strong>senheden til<br />
forskningsdag. Formiddagen var forbeholdt <strong>Forskning</strong>senhedens<br />
medarbejdere, men eftermiddagen var åben<br />
for alle.<br />
Der var cirka 45 deltagere ved forskningsdagen.<br />
Program <br />
»Psykiske lidelser hos forældre – resultaterne fra en<br />
landsdækkende registerundersøgelse« v. forskningsoverlæge<br />
Søren Blinkenberg<br />
»Borderline eller følelsesmæssig dysregulering«<br />
v. psykolog, ph.d. Sebastian Simonsen<br />
»Fysisk aktivitet, agency og skizofreni«<br />
v. cand.mag. Jim Toft<br />
»Fødselsangst – kejsersnit på mors ønske«<br />
v. psykolog, ph.d. Karin Førslev<br />
»Personlig Medicin Vejledning – social inklusion<br />
af psykiatribrugere« v. antropolog Maria-Louise B.<br />
Pedersen<br />
<strong>Forskning</strong>sseminarer<br />
<strong>Forskning</strong>senheden afholder 1-2 gange årligt forskningsseminarer,<br />
som er åbne for alle medarbejdere i<br />
Psykiatrien <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong>.<br />
I november 2009 omhandlede seminaret<br />
<strong>Forskning</strong> i Åben Dialog-inspireret praksis.<br />
Der var cirka 50 deltagere ved seminaret.<br />
Program <br />
»Det usynlige arbejde – et forsøg på forandring af<br />
psykiatrisk praksis« v. ph.d.-studerende Katia Dupret<br />
Søndergaard<br />
»Tværsektorielle netværksmøder inspireret af Åben<br />
Dialog« v. udviklingskonsulent Lone Johansen og<br />
chefkonsulent Pia Bille<br />
www.regionsjaelland.dk<br />
/Psykiatrien<br />
Årsrapport 2009 5
Behandling<br />
med personlighed<br />
Psykolog Sebastian Simonsen forsvarede<br />
den 24. april 2009 sin ph.d.-afhandling<br />
på Københavns Universitet. Titlen på<br />
Sebastians afhandling var »Personality<br />
Pathology: assessment and prediction of<br />
change following group psychotherapy«.<br />
Sebastian forsker nu videre i personlighedsforstyrrelser<br />
fra sit kontor på Dagklinikken<br />
i Roskilde, hvor han stadig<br />
medvirker i det daglige kliniske arbejde:<br />
- Selv om kombinationen forskning<br />
og klinisk arbejde stadig giver mig nogle<br />
dilemmaer i hverdagen, ser jeg flere fordele<br />
i at have et ben placeret i hver lejr.<br />
Jeg synes, at det er interessant at være<br />
helt nede i det behandlingsmæssige stof<br />
og forstå og være med til at hjælpe an-<br />
6<br />
Årsrapport 2009<br />
Psykolog og ph.d. sebastian simonsen forsker i personlighedsforstyrrelser.<br />
Han har sat sig for at gøre diagnostikken mere<br />
præcis, så patienter kan få skræddersyede behandlingstilbud.<br />
dre. Samtidig vil jeg også gerne kunne gå<br />
i fugleperspektiv og forske i de sammenhænge,<br />
der måtte være i et større klinisk<br />
materiale, fortæller Sebastian Simonsen.<br />
Dagklinikken i Roskilde, som blev<br />
etableret i marts 2005, behandler patienter<br />
med ikke-psykotiske lidelser,<br />
der har behov for intensiv og længerevarende<br />
behandling. Om grundlaget for sin<br />
ph.d.-afhandling fortæller Sebastian.<br />
- Jeg lavede en evaluering af Dagklinikkens<br />
arbejde i 2008, som viste, at<br />
patienter har god effekt af intensive og<br />
differentierede behandlingstilbud. Det<br />
var et kvalitetssikringsprojekt, der belyste<br />
patienternes psykiatriske tilstand før<br />
og efter behandling og spurgte patienterne<br />
om deres tilfredshed med behandlingstilbuddet.<br />
Bedrediagnostikgiverbedrebehandling<br />
Sebastian Simonsen vurderer, at den<br />
højere tilfredshed, evalueringen viste,<br />
i høj grad hang sammen med muligheden<br />
for at tilbyde differentieret behandling.<br />
En forudsætning for dette er blandt<br />
andet en bedre klinisk diagnostik:<br />
- I evalueringen så jeg blandt andet på<br />
patienternes henvisningsdiagnoser, og
herefter foretog jeg semistrukturerede<br />
diagnostiske interview ud fra SCID I og<br />
II, der kigger på henholdsvis tilstands-<br />
og personlighedsdiagnoser. Det betød,<br />
at patienterne fik flere og mere præcise<br />
diagnoser med det til følge, at den efterfølgende<br />
behandling kunne målrettes<br />
bedre til den enkeltes problemstillinger.<br />
Sebastian var formelt indskrevet på<br />
Københavns Universitet som ph.d.-<br />
studerende fra januar 2006, og en del af<br />
datagrundlaget fra evalueringen indgik<br />
direkte i ph.d.-projektet:<br />
- I projektet gik jeg dybere ind i at<br />
undersøge, om der er personlighedstræk<br />
hos såkaldt personlighedsforstyrrede,<br />
der er afgørende for, hvordan de profiterer<br />
af behandlingen på Dagklinikken. Og<br />
jeg fandt ud af, at særligt patienter med<br />
narcissistiske træk og mistænksomhed<br />
har negativ prognostisk værdi, det vil<br />
sige, de har ofte mindre glæde og effekt<br />
af behandlingen. Så hvilke nye krav stiller<br />
det til det behandlingstilbud, vi skal<br />
give lige præcis denne gruppe, spørger<br />
Sebastian Simonsen og fortsætter:<br />
- Det er netop her, det bliver interessant,<br />
for hvis du bare tager »gennemsnittet«<br />
af, hvad der kendetegner mennesker<br />
med personlighedsforstyrrelser,<br />
og laver behandlingstilbud herudfra, så<br />
vil langt fra alle profitere af behandlingen.<br />
I stedet bør vi udvikle tilbud, som<br />
er tilpasset de specifikke vanskeligheder,<br />
den enkelte har.<br />
etforfærdeligtord<br />
Sebastian fortæller om, hvordan personlighedsforstyrrelser<br />
tidligere blev anset<br />
for at være dødt område rent forskningsmæssigt:<br />
- Alene ordet »personlighedsforstyrrelser«<br />
er forfærdeligt. Det lyder som en<br />
værre tilstand end den sværeste skizofreni,<br />
og mange har tidligere ikke vidst<br />
præcist, hvad diagnosen indebar. Det<br />
er blevet opfattet som en rodekasse og<br />
ligefrem som et forstyrrende element i<br />
den øvrige psykiatriske behandling af for<br />
eksempel en angstlidelse. Ja, man har<br />
endda været i tvivl om, hvordan og om<br />
personlighedsforstyrrelser overhovedet<br />
lader sig behandle. WHO’s klassifikation<br />
af psykiske lidelser og adfærdsmæssige<br />
forstyrrelser taler nemlig om »personlighedsstrukturer«.<br />
Og strukturer opfatter<br />
vi jo som noget, der ligger fast i personligheden<br />
– så hvordan skal behandling<br />
så kunne være muligt?<br />
kærepatient–erdumistænksom?<br />
Det amerikanske klassifikationssystem<br />
DSM, der står for »Diagnostic and statistical<br />
manual of mental disorders«,<br />
kommer i en ny udgave i 2014. <strong>Forskning</strong>schef<br />
Erik Simonsen er involveret i<br />
klassifikationsarbejdet, hvad angår personlighedsforstyrrelser,<br />
og her er diskussionen<br />
om, hvordan man klassificerer og<br />
behandler personlighedsforstyrrelser,<br />
højaktuel.<br />
Sebastian Simonsen fortæller, at senere<br />
års forskning, især i borderlineproblematikker,<br />
har skabt evidens for,<br />
at personlighedsforstyrrelser faktisk lader<br />
sig behandle, og at lidelsen faktisk<br />
svinger mere end mange andre psykiske<br />
lidelser, hvilket indikerer, at der ikke er<br />
tale om en statisk struktur i personligheden:<br />
- Det viser sig, at meget afhænger af,<br />
hvornår vi undersøger patienten, og<br />
ikke mindst, hvor vi vælger at lægge kriteriet<br />
for, om patienten har lidelsen eller<br />
ej. I den kategoriale forståelse, som har<br />
været dominerende, opererer man med<br />
et sæt diagnostiske kriterier, hvoraf et<br />
bestemt antal skal opfyldes, for at man<br />
eksempelvis får diagnosen paranoid personlighedsforstyrrelse.<br />
Så man vurderer<br />
fra kriterium til kriterium, om personen<br />
har det eller ej, for eksempel »overfølsomhed<br />
for nederlag og afvisning«, og<br />
hvis man opfylder fem af disse kriterier,<br />
får man diagnosen.<br />
- Det er alt for tilfældigt, pointerer Sebastian<br />
Simonsen. Der er jo ikke nogen,<br />
heller ikke patienter, der enten er mis-<br />
tænksomme eller ikke-mistænksomme<br />
– vi er alle mere eller mindre tillidsfulde<br />
eller mistænksomme. Som min ph.d.afhandling<br />
argumenterer for, er der<br />
derfor behov for, at vi arbejder med en<br />
mere dimensional forståelse af sygdommens<br />
karakter. Vi skal, frem for bare at<br />
bestemme, om patienten opfylder det<br />
enkelte diagnostiske kriterium eller ej,<br />
gå ind og se på, i hvor høj grad et givent<br />
træk er til stede hos patienten. På<br />
den måde får vi en bedre og mere præcis<br />
diagnostik og dermed en mulighed<br />
for at tænke behandling, der er præcist<br />
fokuseret på de symptomer, den enkelte<br />
oplever.<br />
dimensionellediagnoseripraksis<br />
Sebastian Simonsen har som led i sit<br />
ph.d.-projekt oversat og brugt et spørgeskema<br />
udviklet af canadieren John<br />
Livesley – DAPP-BQ – på en population<br />
af Dagklinikkens patienter. Spørgeskemaet<br />
går netop på det dimensionelle og<br />
afdækker personlighedstræk og adfærd,<br />
som er afgørende i behandlingen af personlighedsforstyrrelser.<br />
Det afdækker,<br />
hvad er det for nogle konkrete problematiske<br />
træk, man ser ved patienterne,<br />
og hvilke problemer de har i forbindelse<br />
hermed. Og det har ifølge Sebastian<br />
Simonsens konklusioner i ph.d.-afhandlingen<br />
vist sig at være særdeles anvendeligt<br />
i en dansk kontekst. Oversættelsen<br />
af spørgeskemaet er nu solgt til Dansk<br />
Psykologisk Forlag, og den første artikel<br />
i ph.d.-afhandlingen er derudover blevet<br />
publiceret i det internationale tidsskrift<br />
Journal of Personality Disorders:<br />
- Det er utrolig spændende, når ens<br />
forskning og tanker vækker international<br />
interesse og kan være en lillebitte<br />
brik i et større puslespil omkring klassifikationen<br />
af personlighedsforstyrrelser.<br />
Jeg føler det som et kæmpe privilegium<br />
at få lov forske og dykke ned i nogle af de<br />
spændende problemstillinger, som giver<br />
os alle undren i den kliniske hverdag, og<br />
siden hen vende tilbage til det kliniske<br />
arbejde med nye tanker, viden og redskaber<br />
fra forskningens verden.<br />
Årsrapport 2009 7
Bryd isolationen<br />
EMILIA er et tværeuropæisk projekt,<br />
hvis formål er at skabe større social<br />
inklusion af mennesker med psykiske<br />
lidelser. Projektansvarlig i Danmark og<br />
medarbejder i Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed,<br />
Maria-Louise Bønnelykke Pedersen,<br />
fortæller:<br />
- Projektets mål er at bryde den isolation,<br />
mange mennesker med psykiske<br />
lidelser sidder i. Ud fra begrebet »livslang<br />
læring« har vi set på, om den viden,<br />
sindslidende har om eget liv og sygdom,<br />
kan bringes i spil på nye måder.<br />
Isolation og marginalisering<br />
Maria-Louise har været koblet på den<br />
danske del af forskningsprojektet siden<br />
8<br />
– bring nye former for viden i spil<br />
antropolog Maria-Louise Bønnelykke Pedersen har siden 2008 arbejdet i Psykiatrisk<br />
<strong>Forskning</strong>senhed på det europæiske projekt eMiLia, som arbejder med livslang læring<br />
inden for psykiatrien. Målet er at skabe større social inklusion af mennesker med psykiske<br />
Årsrapport 2009<br />
lidelser. Hvordan gør man det – og er det lykkedes?<br />
2008, hvor hun netop var blevet færdig<br />
med antropologi-studiet på Københavns<br />
Universitet:<br />
- Jeg havde ikke tidligere haft med<br />
psykiatrien at gøre. Mit område var<br />
primært flygtninge, men det gik hurtigt<br />
op for mig, at der var mange skæringspunkter<br />
til det psykiatriske område. De<br />
handler begge steder om mennesker,<br />
der lever isolerede og marginaliserede i<br />
samfundet, og som ofte er afhængige af<br />
sociale ydelser.<br />
Da Maria-Louise blev ansat, havde<br />
projektet allerede kørt i tre år. De delta-<br />
gende lande havde fået identiske »træningspakker«<br />
for målgruppen, men det<br />
var op til de enkelte lande, hvordan de<br />
ville implementere dem.<br />
Filosofienbag<br />
EMILIA er en forkortelse af »Empowerment<br />
of Mental Health Service Users:<br />
Lifelong Learning, Integration and Action«.<br />
Filosofien bag ordene er at gøre<br />
langvarigt syge psykiatriske patienter<br />
mere aktivt deltagende i behandling af<br />
egen sygdom, og at hjælpe andre med at<br />
gøre det samme. Maria-Louise:<br />
- Ud fra konceptet omkring livslang<br />
læring skal patienterne opleve, at den
viden og de erfaringer, de har fra deres eget liv, eksempelvis<br />
med medicin, er værdifulde og kan bringes i spil over for den<br />
autoritative fagviden, der er på det psykiatriske felt. Og netop<br />
det, at de subjektive erfaringer og viden anerkendes som værende<br />
vigtige i behandlingsarbejdet, er en forudsætning for at<br />
skabe en følelse af, at »det, jeg kan og ved, tæller og har en berettigelse<br />
i samfundet«.<br />
treundersøgelsesrunder<br />
I Danmark valgte man, da projektet startede i 2005, at rekruttere<br />
deltagere til et træningsforløb for psykiatriske patienter.<br />
24 personer mellem 30 og 57 år, og med mange år i behandlingspsykiatrien,<br />
meldte sig og kom igennem tre undersøgelsesrunder,<br />
før forløbet begyndte. Spørgeskemaer afdækkede såvel<br />
faktuelle forhold, for eksempel privatøkonomi og antal indlæggelser,<br />
som oplevet livskvalitet i forhold til fysisk og psykisk<br />
velvære og evne til at overskue hverdagen.<br />
Selve træningsforløbet var en uddannelse i at være Personlige<br />
Medicinvejledere (PMV’er) for andre patienter i psykiatrien. En<br />
uddannelse, som kollegerne Randi Boesen Jansdorf og Netti<br />
Anslev stod for.<br />
Opløftende resultater<br />
Maria-Louise Bønnelykke Pedersens første arbejdsopgave var<br />
at gennemføre en 10 måneders evaluering umiddelbart efter<br />
det danske træningsforløb, hvor hun skulle afdække, om træningsforløbet<br />
havde gjort en forskel i deltagernes liv. Metoden<br />
var at gentage de undersøgelser, der blev gjort i den forberedende<br />
fase, og resultaterne var opløftende:<br />
- Mange scorede sig selv til at have fået mere livskvalitet, øget<br />
oplevelse af social inklusion, og at de følte sig mere involveret<br />
i hverdagslivet omkring dem. Tilmed kunne vi påvise generel<br />
stigning i månedlig indkomst. Flere havde brugt uddannelsen<br />
som et springbræt til at søge job rundt omkring, og nogle havde<br />
faktisk fået et job.<br />
Fluen på væggen<br />
Efter uddannelsen skulle deltagerne arbejde som Personlige<br />
Medicinvejledere (PMV’er) på forskellige væresteder i den sydlige<br />
del af <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong>. Deres rolle var at tale med mennesker<br />
tilknyttet psykiatrien og værestederne om medicin og det<br />
at inddrage egne livserfaringer i den psykiatriske behandling.<br />
Maria-Louise var antropologisk undersøgende »flue på væggen«<br />
på nogle af værestederne, hvor hun oplevede, hvordan<br />
PMV’erne arbejdede, og hvad det var, de kunne, som fagpersonale<br />
i psykiatrien har sværere ved:<br />
- Jeg var meget imponeret over, hvad det var for et rum, de<br />
kunne etablere. De kunne sætte nogle rammer for at tale om<br />
tingene, og de var utrolig gode til at fornemme stemningen, og<br />
hvad der kunne lade sig gøre at tale om for den enkelte. Jeg tror,<br />
de havde denne fingerspidsfornemmelse, fordi de har personlige<br />
erfaringer med psykisk sårbarhed.<br />
Fakta<br />
LiVsLang Læring<br />
EMILIA er et europæisk forskningsprojekt, der står for<br />
»Empowerment of Mental Health Service Users: Lifelong<br />
Learning, Integration and Action”. Målet for projektet, der<br />
startede i 2005 og slutter i 2010, er at skabe større social<br />
inklusion og deltagelse af mennesker med sindslidelser<br />
gennem princippet om livslang læring.<br />
otte eUroPæiske LanDe DeLtager<br />
EMILIA-projektet kører i otte europæiske lande: Grækenland,<br />
Spanien, Norge, England, Frankrig, Bosnien og<br />
Hercegovina, Polen og Danmark. 75 % er finansieret af<br />
EU, mens 25 % er egenfinansiering (<strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong>).<br />
Færre indlæggelser<br />
Maria-Louise Bønnelykke Pedersen og de øvrige europæiske<br />
deltagere i EMILIA-projektet er netop nu i gang med en 20<br />
måneders opfølgning:<br />
- Resultaterne synes ikke så entydige denne gang, men der<br />
er stadigvæk en tendens til, at der arbejdes hen imod de mål,<br />
som EMILIA har opstillet omkring inklusion, deltagelse og beskæftigelse.<br />
Det går bare ikke så stærkt som ved 10 måneders<br />
opfølgningen.<br />
Maria-Louise kan dog konkludere, at antallet af indlæggelser<br />
fortsat falder blandt projektdeltagerne:<br />
- Jeg tror, det er, fordi træningsforløbet har givet deltagerne<br />
nogle værktøjer til at tackle forskellige situationer, og ikke<br />
mindst, fordi de i hinanden har fået et netværk og nogen, de kan<br />
ringe til, når det brænder på. Som jeg startede med at fortælle,<br />
handler EMILIA netop om mennesker, der lever isoleret og<br />
marginaliseret i samfundet, og når det lykkes at komme denne<br />
isolation til livs, er vi virkelig lykkedes, tænker jeg.<br />
europæiskforskningiregionen<br />
Om sit arbejde i Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed fortæller Maria-<br />
Louise:<br />
- Det har været rigtig spændende at være en del af en ny region,<br />
samtidig med at jeg er blevet en del af et internationalt<br />
forskningsfællesskab. Og så har jeg været særlig glad for koblingen<br />
mellem social forskning og psykiatri. Det er stadig nyt<br />
overhovedet at tale om recovery og beskæftigelse, og det, at vi<br />
som region også arbejder med disse mere »bløde« forskningsområder,<br />
tiltaler mig meget. For jeg tror, de kan være med til at<br />
give et andet og måske mere nuanceret billede af mennesker,<br />
kontekster, sociale sammenhænge og psykisk sårbarhed, end<br />
en streng naturvidenskabelig tilgang kan. De kan bringe nye<br />
former for viden i spil.<br />
Årsrapport 2009 9
TIPS<br />
Ulrik Haahr har siden august 2008<br />
været overlæge i <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong>s Kompetencecenter<br />
for Debuterende Psykose,<br />
som er en regional kulmination på et<br />
internationalt forskningsarbejde kaldet<br />
TIPS om nytten af en tidlig indsats over<br />
for unge med psykose. Centret bygger<br />
også på erfaringer fra det danske OPUSprojekt<br />
i København og Århus, som førte<br />
til, at Danske <strong>Region</strong>er vedtog, at OPUSbehandlingskonceptet<br />
blev anbefalet<br />
indført i alle regioner.<br />
TIPS-projektet, der begyndte i 1997,<br />
viste ved 5 års opfølgningen, at de patienter,<br />
der er kommet tidligt i behandling,<br />
klarer sig bedre på længere sigt.<br />
10<br />
Ulrik Haahr er klinisk forskningslektor og har gennem en årrække arbejdet med tidlig<br />
opsporing og behandling af psykoser. Han vil dokumentere, at tidlige indsatser nytter –<br />
og at klinisk baseret forskning kan bane vejen for bedre behandlingstilbud i psykiatrien.<br />
Årsrapport 2009<br />
a UlrikHaahrblevoverlægei1994iroskilde,menhariperiodenmaj1998–august2008væretprivatpraktiserendepsykiatermedpsykoterapisomhovedområde.sideløbendemeddetteharhanværetprojektkoordinatoritiPs-projektet.den1.august2008blevhanansatsomoverlægeikompetencecenterfordebuterendePsykose.<br />
til fremtidig klinisk praksis<br />
Ulrik Haahr er i gang med 10 års opfølgningen<br />
for at se, om tendensen fortsat<br />
holder:<br />
- Det er stadig for tidligt at konkludere<br />
noget, men jeg kan i flere tilfælde se den<br />
store forskel, det har gjort, at vi som behandlere<br />
har »fået fat« i mennesker med<br />
psykiske lidelser på et tidligt tidspunkt i<br />
deres sygdomsforløb. Jeg tror ubetinget<br />
på, at vi ændrer disse menneskers liv i<br />
en positiv retning, når de får den rette<br />
hjælp tidligt. Det, der fortsat mangler<br />
at blive afdækket tilbundsgående, er,<br />
hvordan vores behandling skrues sammen<br />
mest hensigtsmæssigt og med mest<br />
langsigtet effekt, og om det er muligt at<br />
opnå »recovery«. Det vil være noget af<br />
det, min kommende forskning vil centrere<br />
sig omkring.<br />
Et andet forskningsområde, der optager<br />
Ulrik Haahr, er personlighedens betydning<br />
ved psykoser:<br />
- Det viser sig nemlig, at nogle er mere<br />
sårbare og i risiko for at udvikle psykose<br />
end andre. Vi er derfor i færd med at<br />
undersøge, om det er bestemte typer af
personlighedsforstyrrelser, der oftest udvikler skizofreni. For<br />
hvis det er tilfældet, kan vi bruge dén viden til at give en bedre<br />
psykosocial støtte til denne gruppe mennesker og dermed forebygge<br />
alvorligere sygdomme. Derudover er det også vigtigt at<br />
undersøge, hvilken form for støtte de pårørende til psykotiske<br />
har brug for i den første del at behandlingen.<br />
mereendenhyggeligsnak<br />
Og Ulrik Haahrs forskningsinteresse er ikke gjort med disse<br />
områder. Også psykoterapien har været en hovedinteresse gennem<br />
mange år:<br />
- Jeg ser det som en vigtig opgave at gøre psykoterapien<br />
videnskabelig og evidensbaseret, så den bliver mere end »en<br />
hyggelig snak« og ikke alene bliver hængt op på non-specifikke<br />
faktorer. <strong>Forskning</strong>en har allerede dokumenteret psykoterapiens<br />
effekt. Slagsmålet går nu på, hvilke former for psykoterapi<br />
der har størst effekt for hvem.<br />
denkliniskeforskning<br />
Ulrik Haahrs område er den kliniske forskning; den, der vil<br />
kunne gøre en forskel i det kliniske arbejde:<br />
- Der er altid en vis akademisk interesse i at forstå, hvordan<br />
ting hænger sammen, men den videnskabelige evidens bygger<br />
altid på en vis grad af generalisering, da den bygger på statistik.<br />
Det, man imidlertid skal huske som kliniker, er, at det enkelte<br />
menneske ikke placerer sig gennemsnitligt inden for en population.<br />
Ofte vil folk spørge »hvor stor er chancen for at blive<br />
rask«, og det vil altid være svært at sige. Men her er den terapeutiske<br />
funktion i at indgyde håb og optimisme vigtigere end<br />
gennemsnittet. Og det er vigtigt at fastholde, at det er individer,<br />
vi har med at gøre.<br />
kontaktentildetkliniskearbejde<br />
Halvdelen af Ulrik Haahrs tid er defineret som forskningslektorat,<br />
hvoraf 1 dag om ugen er helliget evalueringen af TIPSprojektet.<br />
Den anden halvdel tid bruger han til klinisk arbejde,<br />
lægelig sparring samt supervision og undervisning af OPUSmedarbejderne<br />
tilknyttet de enkelte distrikter.<br />
Kombinationen af forskning og klinisk arbejde ser<br />
Ulrik Haahr som en styrke, også selvom det kræver<br />
disciplin at fordele tiden ligeligt mellem de to funktioner:<br />
- Det kan være svært at holde på sin tid til forskning, når man<br />
ved, der er patienter, som »står i døren« og har det rigtig dårligt.<br />
Men man skal fastholde, at forskningen kan være med til at<br />
forbedre behandlingen på længere sigt.<br />
Ulrik Haahr kunne dog ikke tænke sig kun at lave forskning:<br />
Fakta<br />
HVeM er MeD i tiPs-ProJektet?<br />
TIPS-projektet er et internationalt forskningsprojekt<br />
mellem Rogaland Fylke (Stavanger og Haugesund),<br />
Ullevål Universitetssygehus, Oslo, Oslo Universitet, det<br />
tidligere Distrikt Midt i Psykiatrien Roskilde og Yale<br />
University, USA. I alt 301 patienter indgår i projektet, der<br />
startede i 1997.<br />
HVaD UnDersøger tiPs-ProJektet?<br />
TIPS-projektet undersøger, om det er muligt gennem massive<br />
oplysningskampagner til hele befolkningen, undervisning<br />
i skoler af elever og lærere, træning af praktiserende<br />
læger m.v. at reducere varigheden af ubehandlet psykose.<br />
HVaD konkLUDerer tiPs-ProJektet?<br />
I den eksperimentelle del af undersøgelsen viste det sig<br />
muligt at reducere varigheden af ubehandlet psykose fra<br />
26 uger til typisk 5 uger. Patienterne er fulgt i 5 år, og<br />
det har vist sig, at de patienter, der er kommet tidligt i<br />
behandling, klarer sig bedre på længere sigt. Lige nu pågår<br />
en 10 års-opfølgning.<br />
HVaD konkLUDerer oPUs-ProJektet?<br />
Det intensive tidlige interventionsprogram har vist<br />
betydende positiv effekt efter 2 år, hvad angår psykotiske<br />
symptomer, negative symptomer, sekundært misbrug,<br />
tilknytning til behandlingen, lavere dosis af antipsykotisk<br />
medicin samt højere tilfredshed med behandlingen.<br />
- Jeg mener, hvis man skal lave klinisk forskning, så skal man<br />
også have tid i den kliniske praksis. Det giver nemlig en forståelse<br />
for, hvad der overhovedet er klinisk relevant at forske<br />
i, og dertil kommer også, at man vedligeholder sin evne som<br />
kliniker.<br />
goderådtilforskerspirer<br />
Som en del af forskningslektoratet vejleder og underviser<br />
Ulrik Haahr ph.d.- og medicinstuderende, både i Psykiatrien<br />
Roskilde og på universitetet:<br />
- Nogle af de råd, jeg kan give videre til forskerspirer, er, at<br />
man virkelig skal brænde for det, man forsker i. Man skal have<br />
hjertet med og en dyb interesse i forskningsområdet, ellers fungerer<br />
det ikke for en selv eller for det givne forskningsprojekt.<br />
Og så skal man forstå, at det at være forsker også er en uddannelse.<br />
Der er ikke nogen nemme veje; det er hårdt arbejde hele<br />
vejen igennem, også blot det at få ind under huden, hvad forskning<br />
er for en størrelse. Det sidste råd, jeg vil give, er, at man<br />
skal finde en mentor. Det kan være en mere erfaren forsker,<br />
en overlæge på en afdeling eller en gruppe personer, bare det<br />
er nogen med mere erfaring end en selv. Det er vigtigt at have<br />
nogen at læne sig op ad, når man kommer i tvivl eller det hele<br />
bliver for surt. For ellers kan det blive meget ensomt at forske.<br />
Årsrapport 2009 11
Innovation<br />
Innovation og arbejdet med at skabe<br />
eller indføre nye behandlingstiltag i Psykiatrien<br />
er hårdt, og det har meget lidt<br />
med et lineært forløb at gøre. Man ændrer<br />
ikke menneskers måder at handle<br />
og tænke på fra den ene dag til den anden,<br />
så det at skabe innovation handler<br />
om hele tiden at gå på kompromis og<br />
forholde sig til de omkringliggende praksisser.<br />
Innovationsprocesser er ofte små<br />
spæde forsøg, som møder modstand, og<br />
som hele tiden skal forhandles for at finde<br />
fodfæste. Innovation tager tid og kræver<br />
anerkendelse af bestræbelser, som<br />
12<br />
i Psykiatrien er hårdt arbejde<br />
Cand.mag. i internationale Udviklingsstudier og Psykologi, katia Dupret<br />
søndergaard har i sit ph.d.-projekt fulgt et udkørende psykiatrisk team<br />
i sydsjælland for at se på innovationsprocesser i Psykiatrien.<br />
Årsrapport 2009<br />
ikke nødvendigvis kan bevisføres i starten.<br />
Innovation handler således ikke om<br />
en beslutning, som fører til implementering.<br />
Innovation starter med en drøm og<br />
slutter med forhandlinger.<br />
Disse er hovedpointerne i en ph.d.afhandling<br />
fra Psykiatrien <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong>,<br />
som blev afsluttet i 2009 med<br />
forsvar i januar 2010. Og innovation<br />
er, siger afhandlingens forfatter Katia<br />
Dupret Søndergaard, nødvendig i Psy-<br />
kiatrien. Hun møder nemlig ofte psykiatri-medarbejdere,<br />
der siger deres job op,<br />
fordi de ikke længere synes, jobbet i psykiatrien<br />
giver mening:<br />
Forlidtommenneskeligerelationer<br />
- Personalet siger, det er kommet til at<br />
handle for meget om registrering, akkreditering,<br />
monitorering og journalførelse,<br />
og for lidt om menneskelige relationer<br />
og kontakt med den enkelte patient. Det<br />
gjorde mig allerede i 2004 nysgerrig efter<br />
at finde ud af, hvordan vi kan hånd-
katiadupretsøndergaardharenbaggrundsomcand.mag.iinternationaleUdviklingsstudierogPsykologifraroskildeUniversitet.Fra2002-2004varhunforskningsmedarbejderpåeU-projektetosCari<strong>Forskning</strong>senhedeniVordingborg.katiaharundersitph.d.-projektdelsværettilknyttetPsykiatrisk<strong>Forskning</strong>senhed,danmarksPædagogiskeUniversitetsskoleogdistriktkøge.<br />
tere denne frustration i Psykiatrien. Og ikke mindst, hvordan<br />
vi kommer videre, så Psykiatrien fortsat kan rekruttere og fastholde<br />
engagerede medarbejdere og udvikle meningsfulde behandlingstilbud.<br />
Åbendialogsominnovation<br />
Det var derfor lidt af en åbenbaring for Katia Dupret, da hun i<br />
2004 faldt over en artikel af Jaana Castella, oversygeplejerske i<br />
Distrikt Køge, om erfaringer med at implementere Åben Dialog<br />
i det daværende Distrikt Øst:<br />
- Her var en tilgang til innovation i behandlingstiltag, der<br />
havde en afgørende anderledes tilgang til relationer, meningsskabelse<br />
og behandlingspsykiatri. En tilgang, hvis kliniske<br />
praksis ikke var bygget op omkring diagnostik, men hvor pårørendeinddragelse,<br />
ligeværdig dialog og tolerance var selve<br />
grundlaget for behandling og for det tværfaglige samarbejde.<br />
Katia Dupret skrev et udkast til en projektbeskrivelse med en<br />
ambition om at forstå, hvordan Åben Dialog kan skabe mening<br />
for personale så vel som patienter, og ved en art tilfældighed<br />
kom hun i kontakt med et udkørende psykiatrisk team i Sydsjælland,<br />
der netop stod midt i at implementere Åben Dialog.<br />
De var meget interesserede i at medvirke, og som en del af<br />
ph.d.-projektet fik Katia ophold i teamet i foråret 2006.<br />
megetmereendord<br />
Teamet, der ikke eksisterer længere, bestod af otte medarbejdere,<br />
som Katia fulgte både hver især og i gruppe. Hun deltog<br />
i hjemmebesøg, ved møder med kommuner, ved indlæggelse<br />
af patienter, ved NIP-audit, temadage, parkonsultationer og i<br />
en særlig studiegruppe for medarbejderne, hvor de øvede sig i<br />
praksiser omkring Åben Dialog:<br />
- En af de erkendelser, opholdet gav mig, var, at hvis en innovationsproces<br />
skal lykkes, skal den inddrage og »lytte til«<br />
andet og mere end det talte sprog. Initiativtagerne skal vide,<br />
at resultatet af innovationen ikke til fulde kan kontrolleres, og<br />
endelig skal man bevare en sensitivitet, som handler om at give<br />
plads til bestræbelser, der endnu ikke har en klar definition eller<br />
afgrænsning.<br />
atbegribeverdenpånyemåder<br />
Samme sensitivitet har hjulpet Katia Dupret Søndergaard igennem<br />
ph.d.-processen:<br />
- Undervejs i formuleringen af mit forskningsprojekt har jeg<br />
skullet bevare en sensitivitet over for forskellige tendenser og<br />
inspirationskilder, der undervejs gav projektet form. Jeg har<br />
altid været nysgerrig efter at vide, hvordan verden kan begribes<br />
Fakta<br />
PH.D.-aFHanDLingens goDe<br />
rÅD tiL innoVation i Psykiatrien<br />
• Skab overblik over, hvem og hvad innovationsprojektet<br />
involverer – og involvér alt og alle relevante! Hvis<br />
projektet handler om patienter, så involvér også dem.<br />
• Forsøg at svare på spørgsmålet »hvordan bliver<br />
sårbare og uhåndgribelige processer modtaget i<br />
organisationen?« Virkeligheder er lokale, specifikke og<br />
situationsbestemte, og spørgsmålet kræver diskussion<br />
og afklaring hvert enkelt sted.<br />
• Tag en diskussion lokalt og med ledelsen om, hvordan<br />
man sikrer en platform for udførelse af de sårbare og<br />
uhåndgribelige processer i organisationen.<br />
• Hvad kan det blive nødvendigt at gå på kompromis<br />
med? Al innovation kræver villighed til at flytte sig –<br />
men uden at innovationsprojektets unikhed udvandes.<br />
• Overvej og diskutér, hvor meget innovationsprojektet<br />
kan tillades at forandres, når det møder omkringliggende<br />
praksis.<br />
• Overvej, hvor projektet vil møde modstand i organisationen,<br />
og hvordan dette kan håndteres.<br />
• Vær forberedt på ikke at vide, hvad der vil ske. Og<br />
acceptér, at du vil blive overrasket. Og at dette er en del<br />
af innovationsprocessen.<br />
på nye måder, og spørgsmål om, hvordan noget forandres, og<br />
hvordan nye initiativer får plads, optager mig meget. Overordnet<br />
rettede min nysgerrighed sig mod spørgsmålet om, hvordan<br />
noget forandres. Hvordan får nye initiativer plads, går på kompromis,<br />
kæmper, møder modstand og så videre. Og hvordan<br />
defineres noget som mere eller mindre godt eller forbedret?<br />
Lysten til at fordybe mig i disse spørgsmål og være med til ikke<br />
kun at skabe nye viden om lige nøjagtig dét lille fragment af verden,<br />
men også at skabe nye metoder til at kigge på feltet, som<br />
kombinerer innovation, forandring og psykiatri, ansporede mig<br />
til at skrive projektbeskrivelsen, søge om penge og ansøge om<br />
en ph.d.<br />
- Her, efter afslutningen på ph.d.-projektet, er det således<br />
mit håb, at det kan bidrage til et nyt perspektiv på forandringer<br />
i Psykiatrien. For rent personligt finder jeg især glæde ved at<br />
forske, når vi kan afdække nye veje, der meningsfuldt kombinerer<br />
en teoretisk begrebsverden med den praktiske, foranderlige<br />
hverdag. Når nye forståelser åbner ens blik for, at verden kan se<br />
anderledes ud, at andre historier, praksisser og virkeligheder er<br />
mulige, så glædes jeg ved at forske.<br />
- Når man må stoppe op og undres og tvinges til at anvende<br />
nye metoder eller nye begreber for at kunne begribe og udfolde<br />
det, man ser: det er det mest spændende ved forskningen. Det,<br />
håber jeg, er lykkedes med dette ph.d.-projekt.<br />
Årsrapport 2009 13
Behandling af ADHD<br />
Psykolog og ph.d.-studerende Ole Jakob<br />
Storebø, der har norske rødder og en fortid<br />
som afspændingspædagog i psykiatrien,<br />
blev i foråret 2008 foreslået at lave<br />
et forskningsprojekt om ADHD-behandling<br />
i psykiatrien. Maj måned samme år<br />
blev en projektbeskrivelse afleveret, hvor<br />
udgangspunktet var at forske i legeterapi<br />
for ADHD-børn. Men da det viste sig, at<br />
evidensen på det område var for svag,<br />
ændrede han projektet til at handle om<br />
social færdighedstræning af børn med<br />
ADHD. Samtidig ville Ole Jakob Storebø<br />
undersøge, om der er forskelle i behand-<br />
14<br />
Årsrapport 2009<br />
– meget mere end medicin<br />
Det er veldokumenteret, at børn med aDHD kan have stor glæde af medicinsk behandling. Men<br />
gør det dem grundlæggende bedre til at håndtere sociale relationer? Ph.d.-studerende ole Jakob<br />
storebø undersøger, om social færdighedstræning kan gøre en forskel for livet med aDHD.<br />
lingseffekt set i forhold til ADHD-børnenes<br />
forskellige tilknytningskompetencer,<br />
der går fra »tryg tilknytning«, »utryg<br />
undgående tilknytning«, »utryg ambivalent/modstridende<br />
tilknytning« og til<br />
»desorganiseret tilknytning«:<br />
- Jeg ville undersøge, om vi med social<br />
færdighedstræning kan hjælpe forskellige<br />
børn med ADHD i forhold til sociale<br />
problemer, eftersom de problemer<br />
formentlig ikke afhjælpes tilstrækkeligt<br />
med medicin alene, fortæller Ole Jakob<br />
Storebø og uddyber:<br />
- Mange børn med ADHD har foruden<br />
deres kernesymptomer, der består af hyperaktivitet,<br />
impulsivitet og manglende<br />
evne til at fastholde deres opmærksomhed,<br />
vanskeligheder i det sociale samspil,<br />
som belaster relationen til forældre,<br />
jævnaldrende og skolelærere og dermed<br />
deres skolepræstationer. Der er med<br />
andre ord ingen, der vil lege med dem.<br />
De har få eller ingen venner, er ofte ikke<br />
vellidte i skolen, og de klarer sig generelt
Psykologolejakobstorebøomsitforskningsprojekt:»medicinskbehandlinghargodeffekt.mendengårførstogfremmestpåatdulmesygdommenssymptomer.Børnenebliverikkebedretilatbegåsigisocialesammenhænge,ogdeterher,jegmener,detterapeutiskearbejdeskalspilleenmereaktivrolleibehandlingen.«<br />
dårligt. Flere undersøgelser har vist, at<br />
social færdighedstræning hjælper børn<br />
med ADHD i forhold til deres sociale<br />
problemer. Med forskningsprojektet vil<br />
jeg forsøge at skabe bedre evidens for effekten<br />
af social færdighedstræning kombineret<br />
med medicinsk behandling.<br />
8ugerssocialfærdighedstræning<br />
Metodisk er der tale om et såkaldt randomiseret<br />
kontrolleret forsøg, hvor en<br />
gruppe børn modtager en forsøgsbehandling,<br />
mens en anden gruppe børn<br />
modtager »standardbehandling«, også<br />
kaldet kontrolbehandling. Børnene er<br />
mellem 8 og 12 år og med en ADHDdiagnose.<br />
Ole Jakob fortæller:<br />
- I alt 52 børn deltager i forskningsprojektet,<br />
som er inddelt i fire tidsmæssigt<br />
forskudte behandlingsforløb. De fire<br />
kontrolgrupper følger et 8 ugers forløb<br />
ud fra almindelig praksis i forhold til AD-<br />
HD-patienter på Børnepsykiatrisk Afsnit<br />
i Holbæk, mens de fire forsøgsgrupper i<br />
tillæg hertil følger et 8 ugers socialt færdighedsprogram.<br />
Her anvender vi forskellige<br />
tidligere afprøvede metoder for<br />
at indlære børnene sociale færdigheder.<br />
Ole Jakob Storebø uddyber:<br />
- De to gruppeterapeuter, der står for<br />
det sociale færdighedsprogram, benytter<br />
rollespil, didaktiske instruktioner og<br />
arbejder med at symbolisere ved hjælp<br />
af for eksempel tøjdyr. De bruger forskellige<br />
lege, kreative teknikker, kropslige<br />
øvelser, brug af musik, oplæsning<br />
af historie, spil og film. Der er et tema<br />
for hver enkelt session, og eksempler<br />
på temaer er selvværd, nonverbal kommunikation,<br />
følelser, impulskontrol,<br />
problem- og konfliktløsning. Som en del<br />
af det sociale færdighedsprogram indgår<br />
også forældregrupper, der ledes af<br />
to andre gruppeterapeuter, hvor temaerne<br />
og hjemmeopgaverne i børnegrupperne<br />
bliver gennemgået og drøftet med<br />
forældrene.<br />
<strong>Forskning</strong>tætpåpraksis<br />
Om sin egen interesse for at forske, fortæller<br />
Ole Jakob Storebø:<br />
- Jeg har, allerede som barn, altid godt<br />
kunnet lide at forstå, hvordan ting hænger<br />
sammen. Jeg var ham i klassen, der<br />
altid havde en spørgende finger oppe i<br />
timerne, griner Ole Jakob. Med tiden<br />
har jeg arbejdet med det at stille skarpt<br />
på et spørgsmål og undersøge det videnskabeligt<br />
og ud fra en evidenstankegang.<br />
Denne grundlæggende interesse kombinerer<br />
jeg med et stort ønske om at forstå,<br />
hvordan vi kan hjælpe børn med vanskeligheder<br />
bedst muligt.<br />
- Og her ville jeg ikke undvære kontakten<br />
til den kliniske hverdag, hvor jeg på<br />
nært hold oplever børnenes vanskeligheder,<br />
og hvordan den konkrete behandling<br />
virker. Faktisk, tænker jeg, er denne<br />
kontakt til den kliniske hverdag hele<br />
grundlaget for, at undrende spørgsmål<br />
som »gad vide om børn med ADHD har<br />
glæde af systematisk social færdighedstræning«<br />
dukker op og giver tanker til<br />
mit forskningsarbejde.<br />
I sit ph.d.-projekt om social færdighedstræning<br />
af børn med ADHD, undersøger<br />
Ole Jakob Storebø de 52 børn<br />
ved indgangen af forsøget, efter tre måneder<br />
og efter seks måneder. Forsøget<br />
er cirka halvvejs, og Ole Jakob forventer<br />
at kunne gennemføre den sidste effektmåling<br />
i 2011. Selve ph.d.-projektet skal<br />
han aflevere i november 2011 og forsvare<br />
i februar 2012. Det er ifølge Ole Jakob<br />
derfor for tidligt at spå om resultaterne,<br />
men tidligere forskning peger i positiv<br />
retning:<br />
- Jeg håber på at kunne påvise en<br />
positiv effekt af kombinationen social<br />
færdighedstræning, forældretræning og<br />
standardbehandlingen over for standardbehandlingen<br />
til børn med ADHD.<br />
En styrke ved dette forsøg er, at det forholder<br />
sig nært til en væsentlig praksisproblematik<br />
i behandlingen af børn med<br />
ADHD, og hvis effekten af tiltagene er<br />
positiv, håber jeg, at det kan inspirere<br />
andre til at udvikle behandlingstilbuddet<br />
til børn med ADHD og deres forældre.<br />
Den eksperimentelle intervention i forsøget<br />
er relativ kortvarig og dermed ikke<br />
særlig kostbar og ressourcekrævende.<br />
Det vil forhåbentlig kunne gøre det muligt<br />
for andre børnepsykiatriske afdelinger<br />
at integrere denne behandling i deres<br />
praksis.<br />
Sideløbende er Ole Jakob Storebø i<br />
gang med et Cochrane Review om netop<br />
social færdighedstræning til børn<br />
med ADHD. Cochrane-databasen, hvor<br />
forskningsresultater fra hele verden<br />
er samlet, giver et godt grundlag for at<br />
vurdere evidensen af forskellige behandlingsformer.<br />
I undersøgelsen indgår Ole<br />
Jakobs eget datamateriale sammen med<br />
en række lignende forsøg lavet andre steder<br />
i verden:<br />
- Det bliver utrolig spændende at kigge<br />
på det samlede resultat af dette review,<br />
siger han.<br />
terapiogmedicinskalgåhåndihånd<br />
Ph.d.-projektet er ifølge Ole Jakob<br />
Storebø også et bidrag i diskussionen om<br />
forholdet mellem medicinsk behandling<br />
og terapi:<br />
- Medicinsk behandling har god effekt.<br />
Men den går først og fremmest<br />
på at dulme sygdommens symptomer.<br />
Børnene bliver ikke bedre til at begå sig<br />
i sociale sammenhænge, og det er her,<br />
jeg mener, det terapeutiske arbejde skal<br />
spille en mere aktiv rolle i behandlingen.<br />
For det er dén, der kan give børnene og<br />
deres pårørende nye handlemuligheder<br />
i tilværelsen og i sidste ende, kombineret<br />
med medicinsk behandling, en bedre<br />
livskvalitet.<br />
Årsrapport 2009 15
Indflydelse og ansvar<br />
- Hvem er det, der skal finde mening i et<br />
liv med medicinsk behandling for psykisk<br />
sygdom, spørger sygeplejerske og<br />
projektleder Randi Jansdorf og svarer<br />
selv: det er den enkelte patient.<br />
- Men vi lever stadig i en tradition,<br />
hvor »behandlerne ved bedst«, fortsætter<br />
hun. Så hvad gør vi, når patienten<br />
ikke følger behandlingen og dropper medicinen,<br />
fordi hun ikke mener, hun har<br />
brug for den, eller fordi hun er generet af<br />
bivirkningerne?<br />
Dette spørgsmål var afsættet, da det<br />
daværende Storstrøms Amt i 2006 søgte<br />
og fik penge fra Compliancepuljen under<br />
det daværende Ministerium for Sundhed<br />
og Forebyggelse. Randi Jansdorf blev<br />
16<br />
Årsrapport 2009<br />
styrker behandlingen<br />
et projekt i Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed viser, at større medindflydelse<br />
og medansvar for egen medicin styrker behandlingen.<br />
Projektleder randi Jansdorf er ikke i tvivl om, hvorfor.<br />
ansat i 2007. Titlen på projektet var Fra<br />
komplians til konkordans, og formålet<br />
var at vise, hvordan Psykiatrien kan<br />
blive bedre til at »tilgodese den enkelte<br />
patients behov for at kontrollere eget<br />
liv og give redskaber til øget livskvalitet<br />
ved at få medbestemmelse og medindflydelse<br />
på egen sygdom«, som det hed<br />
i projektbeskrivelsen. Randi Jansdorf<br />
fortæller:<br />
- Projektmedarbejder Netti Anslev og<br />
jeg skulle udvikle en patientuddannelse,<br />
som ville sætte patienter med langvarig<br />
psykisk lidelse bedre i stand til at tage<br />
ansvar for deres medicin – og for deres<br />
eget liv. Efter uddannelsen var det tanken,<br />
at de skulle kunne hjælpe andre i<br />
lignende situationer.<br />
28 borgere med langvarig psykisk<br />
lidelse blev i løbet af 2008 og 2009 uddannet<br />
til Personlige Medicinvejledere,<br />
såkaldte PMV’ere. De modtog 112 timers<br />
undervisning i medicin, aktiv lytning og<br />
»empowerment«. Kursusdeltagere har<br />
efterfølgende fungeret som PMV’ere på<br />
diverse væresteder, hvor de rådgiver andre<br />
i et godt liv med medicinsk behandling<br />
for psykisk sygdom.
Som afslutning på projektet skal der evalueres<br />
og afrapporteres til Compliancepuljen,<br />
og de foreløbige resultater tyder<br />
godt:<br />
- Vores interview med kursusdeltagere<br />
viser en større motivation for at følge<br />
den medicinske behandling, når de bliver<br />
i stand til selv at tage ansvar og se,<br />
hvilke muligheder de har for at få indflydelse<br />
på deres medicin. Og de kvalitative<br />
tilbagemeldinger fra brugere på væresteder<br />
så som »det er godt at høre om medicin<br />
fra en, der har prøvet det« og »det<br />
går fint hos psykiateren – nu er jeg selv<br />
begyndt at komme med forslag til den<br />
medicinske behandling« fortæller os, at<br />
vi er lykkedes med vores tilgang.<br />
Randi Jansdorf uddyber:<br />
- Vores tilgang er, at vi som behandlere<br />
i Psykiatrien først og fremmest skal<br />
anerkende den viden og de personlige<br />
erfaringer, patienten har om medicin<br />
og dens virkninger og bivirkninger, og<br />
med projektet har vi forsøgt at forbedre<br />
patientens egen rolle i at sætte dette på<br />
dagsordenen. Med titlen Fra komplians<br />
til konkordans menes, at vi i stedet for at<br />
se på, om patienten så at sige gør, hvad<br />
der bliver sagt, skal se på, hvordan vi<br />
skaber overensstemmelse mellem behandlerens<br />
og patientens opfattelse af<br />
sygdom og valg af behandling.<br />
- Selvfølgelig er behandleren stadig den<br />
faglige ekspert på medicin, fortsætter<br />
Randi, men hvis patientens viden ikke<br />
medinddrages, er der væsentlig større<br />
risiko for, at behandlingen afbrydes<br />
undervejs, fordi den ikke længere giver<br />
mening i patientens liv. Og måske med<br />
det til følge, at patienten får et til bagefald<br />
i sin sygdom.<br />
Bedstforpatienten<br />
- Der er som sagt ingen tvivl om, at behandlere<br />
har autoritet – men betyder<br />
det også, at de altid ved, hvad der er<br />
bedst for patienten? Hvordan skal autoriteterne<br />
bruge deres ekspertviden? Er<br />
individet ekspert i eget liv? Dét påstår<br />
jeg, og her kan behandlerens ekspertviden<br />
gavne patienten og i samarbejde<br />
bruges til at forbedre hendes livskvalitet<br />
og hjælpe patienten med at træffe kvalificerede<br />
valg i den medicinske behandling<br />
af psykisk sygdom. Det er også et<br />
spørgsmål om at bidrage med ekspertviden,<br />
så patienten forstår behandlingen<br />
og forstår, at hun rent faktisk har et valg.<br />
Det gavner ikke behandlingsalliancen at<br />
underkende patientens rettighed til at<br />
bestemme helt eller delvist over eget liv.<br />
- Det er dét, jeg håber, projektet kan<br />
være med til at understøtte, fastslår<br />
Randi Jansdorf, og det er vores håb, at<br />
en patientuddannelse som den, vi har<br />
gennemført, vil kunne inspirere andre<br />
til at gøre noget lignende, således at vi<br />
i endnu højere grad får den levede erfaring<br />
med psykisk lidelse inddraget i be-<br />
Fakta<br />
HVeM MeLDte sig tiL<br />
PMV-UDDanneLsen?<br />
kønsForDeLing<br />
Kvinder . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 33<br />
Frafald kvinder . . . . . . . . . . . . . 10 = 33,3 %<br />
Mænd. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 10<br />
Frafald mænd. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 4 = 40 %<br />
aLDersForDeLing<br />
20 – 30 år. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 4<br />
31 – 40 år . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6<br />
41 – 50 år. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 12<br />
51 – 60 år. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 9<br />
60 – år . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 7<br />
Ukendt årsag (de meldte<br />
sig, men dukkede ikke op) . . . . . . . . . . . . . 5<br />
DiagnoseForDeLing<br />
Depression . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 18<br />
Bipolar. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 3<br />
Skizofreni . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5<br />
OCD. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .1<br />
PTSD . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 2<br />
Personlighedsforstyrrelser. . . . . . . . . . . . . 6<br />
Ingen diagnose . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 4<br />
Andet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 1<br />
BeHanDLet MeD MeDiCin<br />
0-3 år . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 3<br />
4-6 år . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5<br />
7-10 år . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 8<br />
>-10 år . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15<br />
Aldrig . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .1<br />
Andet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6<br />
handlingsarbejdet i Psykiatrien. Vores<br />
patientuddannelse har haft det fokus at<br />
få deltagerne til at forstå og bruge deres<br />
erfaringer til at hjælpe ligestillede, og<br />
vigtigst: patientuddannelsen anerkendte<br />
og værdsatte deltagernes erfaringer som<br />
et brugbart redskab. Og med fokus på tiltag<br />
som Brugerstyret Psykiatri og en tendens<br />
hen imod at ansætte flere og flere<br />
medarbejdere med brugerbaggrund, ser<br />
jeg bestemt en positiv tendens. Selvom<br />
traditioner tager tid at ændre.<br />
Årsrapport 2009 17
Igangværende<br />
a denyediagnosegrupper<br />
-iCd-11ogdsm-V<br />
Projektansvarlig: Erik Simonsen,<br />
forskningschef, overlæge, forskningslektor.<br />
I samarbejde med American<br />
Psychiatric Association og World Health<br />
Organisation at medvirke til udvikling af<br />
diagnosesystemerne ICD-11 og DSM-V.<br />
a emilia<br />
Projektansvarlig: Maria-Louise<br />
Bønnelykke Pedersen, cand.scient.ant.<br />
Europæisk forskningsprojekt med det<br />
formål gennem livslang læring at skabe<br />
bedre social integration og deltagelse<br />
i samfundslivet for mennesker med<br />
sindslidelser.<br />
a evalueringafbehandlingenpådagklinikkenforikke-psykotiskelidelser<br />
Projektansvarlig: Sebastian Simonsen,<br />
cand.psych., ph.d.<br />
Effekten af behandlingsprogrammer<br />
for patienter med personlighedsforstyrrelser<br />
og komorbide tilstande.<br />
a Fødselsangst<br />
–kejsersnitpåmorsønske<br />
Projektansvarlig: Karin Sønderbo<br />
Førslev, klinisk psykolog, ph.d.<br />
Tværfagligt projekt i samarbejde<br />
med gynækologisk-obstetrisk afdeling,<br />
Roskilde Sygehus, med prospektiv interviewundersøgelse<br />
af to grupper gravide<br />
i 37. uge, den ene gruppe med planlagt<br />
vaginalfødsel, den anden med planlagt<br />
kejsersnit på mors ønske.<br />
18<br />
Årsrapport 2009<br />
forskningsprojekter<br />
Her finder du en oversigt over alle igangværende forskningsprojekter i<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed. Du kan læse mere om projekterne og finde<br />
kontaktoplysninger til de projektansvarlige på www.regionsjaelland.dk/<br />
psykiatrien under »<strong>Forskning</strong>«.<br />
a Hustruvold–enundersøgelseafpersonlighedstrækog-forstyrrelserhosvoldeligemænd,derharsøgtbehandlingpåaskovgården<br />
Projektansvarlige: Per Hensen,<br />
afdelingsleder, psykolog, og Erik<br />
Simonsen, forskningschef, overlæge,<br />
forskningslektor.<br />
Beskrivelse af personlighedsmæssige,<br />
kliniske og sociale karakteristika hos<br />
mænd, der begår hustruvold.<br />
a komorbiditetmellem<br />
narcissistiskpersonlighedsforstyrrelseogpsykiatriske<br />
tilstande<br />
Projektansvarlige: Sebastian<br />
Simonsen, cand.psych., ph.d., og Erik<br />
Simonsen, forskningschef, overlæge,<br />
forskningslektor.<br />
Gennem litteraturstudier at beskrive<br />
konsekvenser af patologisk<br />
narcissistiske personlighedstræk og<br />
-forstyrrelser.<br />
a langtidsvirkningeraftidlig<br />
opsporingafpsykoser<br />
Projektansvarlige: Erik Simonsen,<br />
forskningschef, overlæge, forskningslektor,<br />
og Ulrik Haahr, overlæge,<br />
forskningslektor.<br />
I samarbejde med universiteterne i<br />
Bergen/Stavanger, Oslo og Yale University<br />
at sammenligne forløbet af førstegangspsykoser<br />
hos tidligt opsporede i<br />
forhold til patienter, som kom i behandling<br />
på vanlig vis.<br />
a Personlighedogpsykose<br />
Projektansvarlig: Ulrik Haahr,<br />
overlæge, forskningslektor.<br />
Personlighedsforstyrrelser hos<br />
patienter med skizofreni.<br />
a Personlighedsdiagnostik<br />
Projektansvarlig: Erik Simonsen,<br />
forskningschef, overlæge, forskningslektor.<br />
I samarbejde med Institut for<br />
PersonlighedsTeori og Psykopatologi<br />
(IPTP) udvikling af nye instrumenter<br />
til personlighedsdiagnostik, herunder<br />
forskning i instrumenterne MCMI-III,<br />
NEO-PI-R, MBMD, MACI og DAPP.<br />
a Prævalensogincidensaf<br />
personlighedsforstyrrelser.enregisterundersøgelse<br />
Projektansvarlig: Danilo Brito,<br />
læge.<br />
Formålet er at belyse eventuelle<br />
ændringer i prævalens og incidens<br />
af personlighedsforstyrrelser (ICD-<br />
10-kriterier) i den danske psykiatriske<br />
population i årene 1995, 2000 og 2006.<br />
a reBUs-projektet<br />
Projektansvarlig: Søren Blinkenberg,<br />
forskningsoverlæge.<br />
REBUS (Rehabilitering af børn og<br />
unge med særlig sårbarhed) er en<br />
efterundersøgelse af børn og unge, der<br />
har modtaget botilbud i perioden 1987-<br />
2002.
a registerforskningafforældremedpsykisklidelsefødtiperioden1950-1990,sammenhængmellemforældreopgaveogpsykisklidelse<br />
Projektansvarlig: Søren Blinkenberg,<br />
forskningsoverlæge.<br />
Registerforskning af en historisk<br />
kohorte på 4,2 mio. af Danmarks<br />
befolkning.<br />
a sharedCare<br />
Projektansvarlig: Kåre Jansbøl,<br />
antropolog, ph.d.<br />
Et samarbejdsprojekt mellem<br />
Psykia trien og almen praksis i <strong>Region</strong><br />
<strong>Sjælland</strong>.<br />
Projektet undersøger, hvordan<br />
Shared Care-samarbejdskonstruktionen<br />
fungerer.<br />
a tilfredshedsundersøgelseafbehandlingafførstegangspsykoser<br />
Projektansvarlig: Ulrik Haahr,<br />
overlæge, forskningslektor.<br />
Tilfredshedsundersøgelse af<br />
medicinsk, psykoterapeutisk, miljøterapeutisk<br />
og familiebehandling.<br />
a Vurderingafrecoveryhosskizofrenepatienter<br />
Projektansvarlige: Ulrik Haahr, overlæge,<br />
forskningslektor, Erik Simonsen,<br />
forskningschef, overlæge, forskningslektor.<br />
En 10 års efterundersøgelse af 301<br />
patienter med skizofreni inkluderet i<br />
TIPS-undersøgelsen i perioden 1997-<br />
2000.<br />
Igangværende<br />
ph.d.-projekter<br />
Her finder du en oversigt over alle igangværende ph.d.-projekter.<br />
På hjemmesiden kan du læse mere om mulig hederne for ph.d.studier<br />
i Psykiatrien region sjælland.<br />
a eriksimonsen,forskningschef,overlæge<br />
First-episode psychosis: Personality, clinical dimensions, and early course.<br />
Københavns Universitet, Det sundhedsvidenskabelige fakultet.<br />
a jimtoft,cand.mag.<br />
Fysisk aktivitet og kroppens betydning for bevidsthed og nærvær for<br />
skizofrene patienter.<br />
Indskrevet ved Københavns Universitet, Institut for psykologi.<br />
a leneHallingHastrup,cand.oecon.<br />
Metodiske problemstillinger i sundhedsøkonomisk evaluering i psykiatrien.<br />
Belyst ved projekter med opsøgende psykoseteam.<br />
Indskrevet ved Københavns Universitet, Det sundhedsvidenskabelige<br />
f akultet.<br />
a olejakobstorebø,cand.psych.<br />
Tilknytningsproblemer hos børn med ADHD.<br />
Indskrevet ved Københavns Universitet, Det sundhedsvidenskabelige<br />
fakultet.<br />
a mickeykongerslev,cand.psych.aut.<br />
Personlighedsforstyrrelser hos unge.<br />
Indskrevet ved Københavns Universitet, Det sundhedsvidenskabelige<br />
fakultet.<br />
a stineBjerrummøller,cand.psych.aut.<br />
Vrede og metakognition.<br />
Indskrevet ved Københavns Universitet, Institut for Psykologi.<br />
a suneBoHansen,cand.psych.aut.<br />
Mentalisering og psykopati.<br />
Indskrevet ved Københavns Universitet, Det sundhedsvidenskabelige<br />
fakultet.<br />
a janusChristianjakobsen,speciallægeialmenmedicin<br />
Systematisk bedømmelse af randomiserede kliniske forsøg og gennemførelse<br />
af et randomiseret klinisk forsøg vedrørende psykoterapeutisk<br />
intervention til depressive patienter.<br />
Indskrevet ved Københavns Universitet, Det sundhedsvidenskabelige<br />
fakultet.<br />
Årsrapport 2009 19
Igangværende<br />
kvalitetsudviklingsprojekter<br />
20<br />
Årsrapport 2009<br />
Her finder du en oversigt over alle igangværende kvalitetsudviklingsprojekter i<br />
Psykiatrisk <strong>Forskning</strong>senhed. Du kan læse mere om projekterne og finde kontaktoplysninger<br />
til de projektansvarlige på www.regionsjaelland.dk/psykiatrien under<br />
»<strong>Forskning</strong>«.<br />
a Behandlingskædeogklinikforselvmordstruedebørnogunge<br />
Projektansvarlig: Rita Fjeldsted, psykolog.<br />
Projekt om opbygning af behandlingskæder med fokus på at<br />
skabe velfungerende sammenhængende forløb for selvmordstruede<br />
børn og unge i samarbejdet mellem kommunale og<br />
regionale tilbud.<br />
Projektet blev afsluttet ultimo august 2009.<br />
a tilbagetilarbejdet–tilbagetillivet<br />
Projektansvarlig: Rikke Jannerup, etnolog.<br />
Indsamling af internationale erfaringer om, hvordan det er<br />
mest hensigtsmæssigt at få mennesker med sindslidelser ind<br />
på arbejdsmarkedet.<br />
Projektet blev afsluttet september 2009.<br />
a sammenhængpåtværs<br />
Projektansvarlige: Lone Johansen, konsulent, og Pia Bille,<br />
chefkonsulent.<br />
Samarbejde mellem Faxe kommune og Distriktspsykiatrisk<br />
Center i Faxe.<br />
Projektet blev afsluttet ultimo 2009.<br />
a Frakomplianstilkonkordans<br />
Projektansvarlig: Randi Boesen Jansdorf, sygeplejerske.<br />
Udvikling af koncept for patientuddannelse til patienter med<br />
langvarig psykisk lidelse.<br />
Projektet bliver afsluttet juni 2010.<br />
a godtbegyndt<br />
Projektansvarlig: Birgitte Hansson, sygeplejerske, cand.mag.<br />
Udvikling af koncept for personlig behandlingsvejledning,<br />
der støtter ny- og genindlagte patienters handlinger, således<br />
at de i højere grad følger deres behandlingsplan under og efter<br />
indlæggelse i psykiatrisk enhed.<br />
Projektet blev påbegyndt september 2009 og vil i august<br />
2010 overgå til ph.d.-projekt.
Samarbejds-<br />
Psykiatrisk<strong>Forskning</strong>senhedharetableretenrækkesamarbejdsrelationertilnationaleoginternationaleorganisationer.<br />
Inden for forskningen i skizofreni har der igennem 15 år været<br />
samarbejdet med Yale University, Universitetet i Oslo og<br />
Universitet i Bergen/Stavanger omkring projekt om tidlig opsporing<br />
af psykoser. Nationalt samarbejder forskningsenheden<br />
med OPUS-projektet og det Danske Nationale Skizofreniprojekt<br />
(DNS) og indgår i videreudviklingen af fælles nordiske<br />
skizofreniprojekter.<br />
Inden for personlighedsforstyrrelser samarbejder forskningsenheden<br />
med Harvard University, Universitetet i Oslo, London<br />
Medical College, University of Miami, Sankt Rafael University i<br />
Milano samt University of British Columbia i Vancouver.<br />
<strong>Forskning</strong>en i personlighedsforstyrrelser har, organisatorisk<br />
set, ledt til et tæt samarbejde med International Society on the<br />
Study of Personality Disorders (ISSPD) og World Psychiatric<br />
Association (WPA) omkring udvikling af uddannelsesprogrammer,<br />
og nationalt samarbejder forskningsenheden med Institut<br />
for Psykologi ved universiteterne i København og Århus samt<br />
på tværs af regionerne med forskningsinstitutioner, behandlingsinstitutioner<br />
og klinisk psykiatriske afdelinger.<br />
Institut for PersonlighedsTeori og Psykopatologi (IPTP) er<br />
beliggende i <strong>Forskning</strong>senhedens lokaler. Der foregår et tæt<br />
relationer<br />
samarbejde mellem forskningsenheden og IPTP omkring afholdelse<br />
af seminarer, videre- og efteruddannelse af psykiatrisk<br />
personale inden for personlighedsdiagnostik og behandling af<br />
personlighedsforstyrrelser. Læs mere på www.iptp.dk.<br />
<strong>Forskning</strong>senheden og IPTP har samarbejde med World<br />
Health Organisation (WHO) omkring forberedelserne og field<br />
trials ved overgang til det nye diagnostiske klassifikationssystem<br />
ICD-11 og med American Psychiatric Association omkring<br />
udviklingen af DSM-V.<br />
EU-projekter har medført samarbejde med en lang række<br />
europæiske lande i EU-forskernetværket ENTER Mental<br />
Health. I forskningen inden for læring, dialog og socialpsykiatri<br />
har der været samarbejde med Roskilde Universitet og Danmarks<br />
Pædagogiske Universitetsskole. Inden for sundhedstjenesteforskning<br />
samarbejder forskningsenheden med Københavns<br />
Universitet.<br />
Formidlingogvidenskabeligtredaktioneltarbejde<br />
<strong>Forskning</strong>schef Erik Simonsen er redaktør ved tidsskriftet<br />
Personality and Mental Health og det webbaserede tidsskrift<br />
Faculty of 1000 Medicine (personlighedsforstyrrelser).<br />
<strong>Forskning</strong>senheden har også fokus på behovet for formidling<br />
til befolkningen, herunder med patientforeninger. Enheden<br />
samarbejder med <strong>Region</strong> <strong>Sjælland</strong>s PsykInfo, PsykiatriFonden,<br />
pårørendeforeninger inden for området personlighedsforstyrrelser<br />
samt omkring bogudgivelser med private forlag.<br />
Årsrapport 2009 21
Publikationer<br />
Her finder du en oversigt over offentliggjorte publikationer, foredrag o.a. i 2009.<br />
PH.d.-aFHandlinger<br />
Søndergaard KD. Innovation i<br />
psykiatrien – et casestudie i uhåndgribelige,<br />
usammenhængende og<br />
multiple bestræbelser. Danmarks<br />
Pædagogiske Universitet, 2009<br />
Simonsen S. Personality Pathology:<br />
Assessment and prediction of outcome.<br />
Københavns Universitet, 2009<br />
originalartikler<br />
(peerreviewed,Pubmed,emBase,PsycinFo)<br />
Joa I, Johannessen JO, Langeveld<br />
J, Friis S, Melle I, Opjordsmoen S,<br />
Simonsen E, Vaglum P, McGlashan<br />
T, Larsen TK. Baseline profiles of<br />
adolescent vs. adult-onset first-episode<br />
psychosis in an early detection program.<br />
Acta Psychiatrica Scandinavica<br />
2009;119(6):494-500<br />
Opjordsmoen S, Melle I, Friis S, Haahr<br />
U, Johannessen JO, Larsen TK, Rund<br />
BR, Simonsen E, Vaglum P, McGlashan<br />
T. Stability of medication in early<br />
psychosis: a comparison between novel<br />
and low dose traditional antipsychotics.<br />
Early Intervention in Psychiatry<br />
2009;3(1):58-65<br />
Simonsen S, Simonsen E. The<br />
Danish DAPP-BQ. Reliability, factor<br />
structure, and convergence with SCID-<br />
II and IIP-C. Journal of Personality<br />
Disorders 2009,23(6):629-46<br />
Thorleifsson A, Holst K, Diaz M, Folker<br />
H. Personlighedstest og prædiktion af<br />
22<br />
Årsrapport 2009<br />
antidepressiv behandlingseffekt ved<br />
psykisk sygdom. Ugeskrift for Læger<br />
2009; e-pub dec.<br />
andrePeerreViewedartikler<br />
Heede T, Runge H, Rowley E, Storebø<br />
OJ, Hansen KG. Psychodynamic<br />
milieu-therapy and changes in personality<br />
– what is the connection? Journal<br />
of Child Psychotherapy 2009;35(3):<br />
276-89<br />
Ronningstam E, Simonsen E, Millon<br />
T. WPA/ISSPD Educational Program:<br />
Module II. Advances in research and<br />
understanding of personality disorders.<br />
Personality and Mental Health<br />
2009;3:1-11<br />
Simonsen S. You can’t always get<br />
what you want: A commentary on »The<br />
clinical significance of co-morbid posttraumatic<br />
stress disorder and borderline<br />
personality disorder: Case study and<br />
literature review«. Personality and<br />
Mental Health 2009;3(3):231-3<br />
Storebø OJ. Miljøterapeutrollen i<br />
døgninstitutioner – det personlige<br />
møde. Matrix 2009;26(1):101-17<br />
Storebø OJ. Miljøterapi igennem 3 årtier<br />
– et interview med Hans Kornerup.<br />
Matrix 2009;26(1):34-45<br />
BogkaPitler/BØger<br />
Simonsen E. Personlighedsforstyrrelser.<br />
I: L. Nyboe, B. Hvalsøe (red.).<br />
Lærebog i psykiatri for ergoterapeuter<br />
og fysioterapeuter. København: Munksgaard,<br />
2009, pp. 395-411<br />
Storebø OJ. The role of the milieu<br />
therapist in the 24-hour treatment center,<br />
viewed in the light of recent theories<br />
of affect regulation and mentalising: 1<br />
– The personal meeting. I: H. Kornerup<br />
(red.). »Milieu-therapy« with children:<br />
planned environmental therapy in<br />
Scandinavia. Perikon; 2009, pp. 235-55<br />
Storebø OJ. The role of the milieu<br />
therapist in the 24-hour treatment center,<br />
viewed in the light of recent theories<br />
of affect regulation and mentalising:<br />
2. – The relational work. H. Kornerup<br />
(red.). »Milieu-therapy« with children:<br />
planned environmental therapy in Scandinavia.<br />
Perikon; 2009, pp. 257-78<br />
aBstraCtsfor<br />
Foredragvedvidenskabeligekongresser<br />
Dahl A, Haahr U, Storaa T, Morsing I,<br />
Folker H, Lindhardt A, Simonsen E.<br />
Integrated assertive treatment in first<br />
episode psychosis. 16th ISPS International<br />
Congress, 16-19 June, Copenhagen,<br />
Denmark<br />
Friis S, Simonsen E, Johannessen<br />
JO, Haahr U, Larsen TK, Melle I,<br />
Opjordsmoen S, Rund BR, Vaglum<br />
P, McGlashan T. The importance of<br />
early intervention: results from the<br />
TIPS project. 16th ISPS International<br />
Congress, 16-19 June, Copenhagen,<br />
Denmark
Hastrup LH. Does EQ-5D respond<br />
to variations in psychiatric patients’<br />
quality of life? Nordic Health Economic<br />
Study Group in Island, August 19-21,<br />
2009<br />
Haahr U, Simonsen E, Johannessen<br />
JO, Larsen TK, Melle I, Opjordsmoen S,<br />
Rund BR, Vaglum P, Friis S, McGlashan<br />
T. Patient’s satisfaction with treatment<br />
in first episode psychosis. 16th ISPS<br />
International Congress, 16-19 June,<br />
Copenhagen, Denmark<br />
Lyse HG, Fjell A. The method and<br />
experiences from the psychoeducational<br />
multifamily group treatment in the TIPS<br />
study. 16th ISPS International Congress,<br />
16-19 June, Copenhagen, Denmark<br />
Johannessen JO, Friis S, Haahr UH,<br />
Joa I, Larsen TK, Melle I, Opjordsmoen<br />
S, Rund BR, Simonsen E, Vaglum<br />
P, McGlashan TH. Implementation of<br />
effective early intervention services for<br />
first-episode psychosis (FEP). Different<br />
models and necessary components.<br />
16th ISPS International Congress, 16-19<br />
June, Copenhagen, Denmark<br />
Larsen TK, Friis S, Haahr U, Johannessen<br />
JO, Melle I, Opjordsmoen S,<br />
Rishovd Rund B, Simonsen E, Vaglum<br />
P, McGlashan TH. The role of psychotherapy<br />
in early treatment of psychosis.<br />
16th ISPS International Congress, 16-19<br />
June, Copenhagen, Denmark<br />
Opjordsmoen S, Melle I, Friis S, Haahr<br />
U, Johannessen JO, Larsen TK, Rund<br />
BR, Simonsen E, Vaglum P, Mc-<br />
Glashan T. First- or second-generation<br />
antipsychotics – does et make any difference.<br />
16th ISPS International Congress,<br />
16-19 June, Copenhagen, Denmark<br />
Simonsen E, Friis S, Haahr U,<br />
Johannessen JO, Larsen TK, Melle I,<br />
Opjordsmoen S, Rund BR, Vaglum P,<br />
McGlashan T. Continuously psychotic<br />
in first-episode psychosis: a two year<br />
outcome study. 16th ISPS International<br />
Congress, 16-19 June, Copenhagen,<br />
Denmark<br />
Jansdorf RB, Anslev N, Blinkenberg<br />
S. Concordance as a tool in long<br />
time medical treatment to ensure<br />
recovery, it is based on consensus and<br />
patient empowerment. 16th ISPS<br />
International Congress, 16-19 June,<br />
Copenhagen, Denmark<br />
Simonsen E. The future of the ISSPD:<br />
Members, national societies and international<br />
collaboration. 11th International<br />
Congress. International Society for<br />
the Study of Personality Disorders, New<br />
York City, August 21-August 23, 2009<br />
Simonsen E. Personality Disorders in<br />
First Episode Psychosis. 11th International<br />
Congress. International Society for<br />
the Study of Personality Disorders, New<br />
York City, August 21-August 23, 2009<br />
Pedersen M-LB, Jansdorf R,<br />
Anslev N. From patient to partnership<br />
– exploring the role of peer medication<br />
coaches in the EMILIA project. 16th<br />
ISPS International Congress, 16-19<br />
June, Copenhagen, Denmark<br />
Jansdorf RB, Anslev N. Moving<br />
from compliance towards concordance<br />
in treatment with medication for psychiatric<br />
illness. Nordic Clinical Case<br />
Management Conference 8th - 9th June<br />
2009, Bodø, Norway<br />
Nystrup J. The WFME-Pfizer Project<br />
to ensure quality in medical education.<br />
The Third International Conference in<br />
the Sudan & the 6th Scientific Meeting<br />
of the Scientific Society for Arab<br />
Faculties of Medicine; programme and<br />
abstracts; 28th October to 3rd November<br />
2009 – Khartoum, Sudan<br />
Pedersen M-LB, Jansdorf R,<br />
Anslev N. Selv-management and<br />
medication. The past, the present and<br />
the future. 9th Annual Mental Health<br />
Education Training Conference, 9-10<br />
September 2009, Middlesex, England<br />
Årsrapport 2009 23
»Mennesker og muligheder<br />
– psykiatri med relationer«