Vilhelm Bergsøe. - Skolen for livet — det timelige.
Vilhelm Bergsøe. - Skolen for livet — det timelige.
Vilhelm Bergsøe. - Skolen for livet — det timelige.
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Nissen. file:///D:/NissenBergsoe.htm<br />
Han havde af Pigerne faaet en deilig Klump nykjærnet<br />
Smør, og den stak han midt i. Henad Midnat kom Nissen<br />
præcis som den <strong>for</strong>rige Gang; kun stønnede han endnu<br />
mere over noget Tungt, han bar i sin Hue. Han satte sig<br />
strax til Grøden, og da han havde spist den, slikkede<br />
han Skeen og sagde: „Se, <strong>det</strong> var Sødgrød! Nu skal Du<br />
ogsaa faae din Betaling.“<br />
Dermed løste han op <strong>for</strong> Huen og væltede alle<br />
Pærerne ned i Dynerne til Søren. Men nu var Pærerne<br />
<strong>det</strong> bare Guld, saa Søren sov meget behageligt den Nat.<br />
Den næste Morgen, da han havde spist sin Davre og<br />
kom ned i Borggaarden, stod Ladefogden der igjen; men<br />
denne Gang grinede han ikke ad Søren og spurgte heller<br />
ikke, hvordan han havde sovet. Han skjævede blot<br />
saadan arrigt til ham og sagde: „Ja, i Dag skal Du slippe<br />
<strong>for</strong> at være Plovkjøring. Vi skal have femogtyve Læs<br />
Hvede tærskede rene til imorgen. Hvormange Mand vil<br />
Du have til <strong>det</strong>?“<br />
„Aa, <strong>det</strong> tænker jeg, jeg kan gjøre alene,“ svarede<br />
Søren. „Det har jeg da gjort før.“<br />
„Det var som Fanden!“ sagde Ladefogden. „Saa maa<br />
Du vel tærske med begge Ender?“<br />
„Næ, blot med begge Hænder,“ sagde Søren, „<strong>for</strong> <strong>det</strong><br />
gaaer lovlig trangt med den venstre alene. Det kunde jo<br />
ogsaa nok være, at jeg kom til at tage Noget af Natten<br />
med.“<br />
„Aa, tag Du Natten og Katten og hvad Fanden Du<br />
vil!“ raabte Ladefogden. „Men er de femogtyve Læs ikke<br />
tærskede ud til imorgen, bliver Du smidt paa Porten.“<br />
Saa gik Ladefogden op til Herremanden og sagde, at<br />
nu var Søren bleven saa spirantende gal, at han vilde<br />
tærske femogtyve Læs Hvede til næste Morgen, og <strong>det</strong><br />
ganske alene.<br />
„Ja, hvis han kan tærske som han kan pløie, saa kan<br />
<strong>det</strong> jo være, han bliver færdig endda,“ sagde<br />
Herremanden. „Gaa ned og spørg ham, hvad han vil<br />
have <strong>for</strong> <strong>det</strong> Stykke Arbeide.“<br />
Lidt efter kom Ladefogden tilbage og sagde, at Søren<br />
kun <strong>for</strong>langte almindelig Tærskeløn, men at Avnerne<br />
skulde maales sammen med Hveden.<br />
„Aa, <strong>det</strong> kan vel ikke blive saa farlig meget,“ sagde<br />
Herremanden. „Lad os da maale, som han vil <strong>det</strong>.“<br />
Saa blev Søren lukket inde i Laden, og nu mente de<br />
andre Karle, at han vilde tage fat <strong>for</strong> Alvor. Men han<br />
gik bare og pillede i Hveden, tog et Ax hist, et an<strong>det</strong> her,<br />
og gned Kornene ud med Hænderne. Henved Middag<br />
havde han vel faaet et Ottingkar tærsket paa den<br />
Maneer, og saa lagde han sig i Halmen og tog sig en<br />
rigtig behagelig Middagslur. Henad Eftermiddagen kom<br />
Herremanden, og der laa Søren endnu og sov.<br />
15 of 83 19-03-2009 20:46