Download RUC-rapporten her - Boligsocialt Områdesekretariat Høje ...
Download RUC-rapporten her - Boligsocialt Områdesekretariat Høje ...
Download RUC-rapporten her - Boligsocialt Områdesekretariat Høje ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
8 Diskussion: barrierer og potentialer i<br />
modtagelsen<br />
Efter i forrige afsnit at have analyseret vilkårene for modtagelsen på felterne for<br />
Tåstrupgård og Charlottekvarteret, er dette afsnit et forsøg på at være mere<br />
fremadrettet. I det følgende vil vi diskutere bestemte forhold fra analysen mhp. at<br />
identificere de barrierer og potentialer de giver for modtagelsen. Dette gøres ud fra en<br />
empowerment-inspireret tilgang.<br />
8.1 Realitet vs. Ideal<br />
Selvom doxa på mange måder udspiller sig på samme vis i de to områder, findes<br />
nogle afgørende forskelle i tilgangen til det boligsociale arbejde. I Tåstrupgård har<br />
man den lange tradition for samarbejde mellem forskellige dele af organisationen og<br />
den meget realistiske ”vi har prøvet alt” tilgang. I Charlottekvarteret er tilgangen mere<br />
kortsigtet, akademisk og løsrevet fra resten af konteksten i området. Begge tilgange<br />
giver mening inden for rammerne af det område de virker i, men begge tilgange<br />
overser også nogle væsentlige forhold i forbindelse med modtagelsen af nye beboere.<br />
Den idealistiske tilgang i Charlottekvarteret, risikerer med ideen om et velkomstmøde<br />
at idealisere sociale ’events’ som bredt omfavnende. Ift. hvor få indflytninger<br />
Charlottekvarteret har på et år, kan der rent fysisk ikke komme særlig mange i<br />
betragtning til et halvårligt velkomstmøde. Derudover kan man ikke nå alle med et<br />
modtagelsesevent pga. den store forskellighed der er blandt nye beboere, hvorfor<br />
interessegrundlaget svinder. I Tåstrupgård forholder det sig modsat. Den lettere<br />
pessimistiske tilgang til modtagelsen af nye beboere overser, at der overhovedet kan<br />
være et forandringspotentiale i modtagelsen. Her overbetoner man beboernes<br />
forskellighed og nævner fattigdom som den eneste egentlige fællesskab. Derudover<br />
”privatiserer” man yderligere modtagelsen ved at understrege vigtigheden af at have<br />
muligheden for at falde til i området, hvilket er rigtigt for nogle nye beboere, men<br />
ikke alle.<br />
En mellemting mellem de to tilgang ville måske kunne placere modtagelsen i en<br />
kontekst, hvor nye beboere kunne bruge det. Hvis man vil gøre noget ved<br />
modtagelsen, kræver det på den ene side, at man kan se et forandringspotentiale i det.<br />
78