Korn/HVEDE, HAVRE, BYG og RUG - Planter er også mad
Korn/HVEDE, HAVRE, BYG og RUG - Planter er også mad
Korn/HVEDE, HAVRE, BYG og RUG - Planter er også mad
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Brød – fra levebrød til handelsvare<br />
Som vi tidlig<strong>er</strong>e har været inde på, <strong>er</strong> kornets kulturhistorie 11.000 år lang, ell<strong>er</strong> sølle 6000,<br />
hvis vi bliv<strong>er</strong> i Danmark, men det <strong>er</strong> stadig en laaaaaang historie at fortælle. D<strong>er</strong>for har vi<br />
valgt at kigge primært på den kulturhistoriske udvikling d<strong>er</strong> førte til den måde, vi brug<strong>er</strong> korn<br />
i dag.<br />
For bare 150 år siden var korn Danmarks vigtigste eksportvare. Alle danske landmænd<br />
produc<strong>er</strong>ede store mængd<strong>er</strong> korn, især rug <strong>og</strong> byg, <strong>og</strong> i løbet af 1700 <strong>og</strong> 1800 tallet steg<br />
produktionen voldsomt. Grunden til, at produktionen voksede, var indførelsen af det vi<br />
kald<strong>er</strong> for Landboreform<strong>er</strong>ne. Landboreform<strong>er</strong>ne var en total omlægning af, hvordan man<br />
dyrkede jorde i Danmark. Før reform<strong>er</strong>ne dyrkede landsby<strong>er</strong>ne jorden i fællesskab. Hv<strong>er</strong><br />
landsby havde tre vange, hvoraf to var opdyrkede, <strong>og</strong> en lå brak. Ved på den måde at skifte<br />
mellem brak <strong>og</strong> dyrkning, mindskede de udpiningen af jorden. Hv<strong>er</strong> af disse vange var opdelt<br />
i mindre åse, <strong>og</strong> åsene var igen opdelt i agre. Hv<strong>er</strong> enkelt gård i landsbyen havde så fordelt sin<br />
jord så den havde smalle agre spredt ud ov<strong>er</strong> alle tre vange.<br />
Billedet vis<strong>er</strong> Årslev by, som den så ud før reform<strong>er</strong>ne. Læg mærke til hvor mange små stykk<strong>er</strong> byens<br />
mark<strong>er</strong> var opdelt i.<br />
Fordelingen sørgede for, at gården havde del i alle typ<strong>er</strong> af jord, så d<strong>er</strong> var jord, d<strong>er</strong> var både<br />
våd <strong>og</strong> tør, udpint <strong>og</strong> gødsket, stenet, l<strong>er</strong>et <strong>og</strong> muldrig, fj<strong>er</strong>nt fra ell<strong>er</strong> tæt på byen. Det sig<strong>er</strong><br />
sig selv, at det ikke var nær så effektivt at dyrke på den måde. Alle skulle blive enige, før d<strong>er</strong><br />
kunne prøves n<strong>og</strong>et nyt, <strong>og</strong> alle var afhængige af de andres arbejde for at få høsten i hus.<br />
Første del af landboreform<strong>er</strong>ne gik ud på at samle mark<strong>er</strong>ne, så hv<strong>er</strong> gård fik sit eget stykke<br />
jord. N<strong>og</strong>en af gårdene fik på den måde meget langt til d<strong>er</strong>es mark<strong>er</strong>, <strong>og</strong> d<strong>er</strong>for flyttede man<br />
dem ud af landsbyen, så de kom til at bo tæt på mark<strong>er</strong>ne. Den gammeldags måde at dyrke<br />
jorden var med til at hæmme produktionen, men d<strong>er</strong> var et andet <strong>og</strong> endnu større problem. I<br />
Danmark var næsten al jorden ejet af store godsej<strong>er</strong>e, <strong>og</strong> d<strong>er</strong> var ikke mange bønd<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> ejede<br />
d<strong>er</strong>es gård, ell<strong>er</strong> den jord, de dyrkede. De var i stedet fæstebønd<strong>er</strong>, <strong>og</strong> skulle betale landgilde<br />
for at få lov til at bo i landsbyen <strong>og</strong> dyrke jorden. Landgilden udgjorde d<strong>og</strong> ikke hele huslejen,<br />
for hv<strong>er</strong> fæstebonde skulle <strong>og</strong>så arbejde et vist antal dage på h<strong>er</strong>remandens mark<strong>er</strong>. Det<br />
blev kaldt Hov<strong>er</strong>i, <strong>og</strong> var et af de største problem<strong>er</strong> for det Danske landbrug. Problemet<br />
var, at antallet af hov<strong>er</strong>idage ofte var sat meget højt, <strong>og</strong> at hele h<strong>er</strong>remandens drift afhang<br />
af fæstebønd<strong>er</strong>ne arbejde. På den måde kom Danmarks samlede udbytte af korn til at nå et<br />
naturligt loft, for hvis h<strong>er</strong>remanden skulle dyrke m<strong>er</strong>e, skulle bønd<strong>er</strong>ne arbejde m<strong>er</strong>e på hans<br />
mark<strong>er</strong>, men så havde de ikke tid til at arbejde på d<strong>er</strong>es egen jord, <strong>og</strong> d<strong>er</strong>med faldt<br />
<strong>Plant<strong>er</strong></strong> <strong>er</strong> <strong>og</strong>så <strong>mad</strong> – Tema om korn – UDSKOLINGEN: 7.-9. klasse 32