FRA LUDERKVARTER TIL LATINERLUKSUS minus bilag - Mono.net
FRA LUDERKVARTER TIL LATINERLUKSUS minus bilag - Mono.net
FRA LUDERKVARTER TIL LATINERLUKSUS minus bilag - Mono.net
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ækvivalenskæder 31 . Ækvivalenskæder er en sproglig forenklingstaktik, som tilsidesætter den<br />
variation, der ellers findes indenfor en gruppe af subjekter eller objekter, og således etablerer og<br />
forstærker deres modsætningsforhold til en anden gruppe 32 . Et eksempel kunne være når en<br />
jamaicansk gadefejer i London, en afroamerikansk præsidentkandidat i U.S.A og en Ghanesisk<br />
restaurantsejer i København, der som udgangspunkt kan betragtes som vidt forskellige individer alle<br />
betegnes som ’sorte’. Disse individer, som ellers ikke har noget tilfælles ud over en mørk hudfarve,<br />
bliver dermed kædet sammen og fremstillet som tilhørende en subjektposition, der står i<br />
modsætning til subjektpositionen ’hvide’. Ækvivalenskæderne medfører altså hvad man kunne<br />
kalde en binær polarisering indenfor et givent felt, i dette tilfælde det sociale 33 .<br />
Fairclough betragter i forlængelse heraf en diskurs, og den magt som er indlejret i den, som en<br />
struktur, der kan virke både begrænsende og mulighedsskabende, med det vigtige forbehold, at det<br />
<strong>net</strong>op er individers evne 34 til at trække på diskursen som en ressource og identificere sig med de<br />
subjektpositioner, der udstikkes gennem den pågældende diskurs, samt deres evne til at reproducere<br />
diskursen og dermed bidrage til dens styrke, der afgør om den opleves som begrænsende eller<br />
mulighedsskabende. Jørgensen & Phillips fremhæver, hvordan hvide briter i årtierne efter 2.<br />
verdenskrig havde magten til gennem en hegemonisk diskurs at ækvivalere de forskellige<br />
indvandrergrupper, der kom til landet, som ’sorte’ og samtidig associere dem med negative<br />
elementer. Dermed skabte de en negativ subjektposition og binær modpol i forhold til hvilken deres<br />
egen kollektive identitet som ’hvide briter’ kunne defineres som positiv 35 .<br />
Selvom det indenfor kritisk diskursanalyse er en pointe at den hegemoniske diskurs’ struktur, som<br />
følge af individers konstruktion af udfordrende moddiskurser, altid står til at forandre, så er det<br />
diskursive stadig konstitueret, dvs. afhængig af andre samfundsmæssige strukturer og<br />
magtrelationer. Det er med andre ord konteksten indenfor hvilken den ovenfor beskrevne handling<br />
finder sted og fremstilles, som i første omgang afgør hvilken diskurs som gøres hegemonisk og det<br />
er dette ugennemsigtige forhold mellem diskurs og samfund, der ifølge Fairclough bør belyses 36 .<br />
Det overordnede mål for hans analyse er derfor at forholde sig kritisk til, hvordan virkeligheden<br />
fremstilles, hvorfor den fremstilles som den gør, hvem der gør det og dermed synliggøre måden<br />
hvorpå fremstillingerne eller de diskursive repræsentationer af ideologiske årsager gøres til en del af<br />
virkeligheden. Herunder handler det om at påpege, hvordan forskellige diskurser konstruerer og<br />
ikke mindst naturaliserer relationer mellem objekter og subjekter, dvs. fremstiller dem så<br />
selvfølgelige, at man ikke stiller spørgsmålstegn ved dem 37 .<br />
31<br />
Både Fairclough og Jørgensen & Phillips pointerer, at det er tilladt at lade sig inspirere af og låne analytiske begreber<br />
fra andre diskursanalytiske retninger, så længe man holder sig inden for den teoretiske ramme<br />
32<br />
Frølund Thomsen i Andersen & Kaspersen 2000, s. 189f<br />
33<br />
Petersen 1998, s. 51<br />
34<br />
En evne som igen er afhængig af andre ikke diskursive, f.eks. økonomiske eller kulturelt betingede, sociale<br />
sammenhænge.<br />
35 Jørgensen & Phillips 1999 s. 57<br />
36 Jørgensen & Phillips 1999 s. 75<br />
37 Ibid. s. 43<br />
10