Mia Lund Kongsbak - Peer education Et redskab til - Institut for ...
Mia Lund Kongsbak - Peer education Et redskab til - Institut for ...
Mia Lund Kongsbak - Peer education Et redskab til - Institut for ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Den disciplinerende magt handler altså om at inddele efter en norm – om at<br />
sammenligne, differentiere, hierarkisere og homogenisere subjekterne (Heede 2002:100).<br />
Ovenstående tanker og begreber fra Foucault betyder <strong>for</strong> mit blik på Strandskolen og<br />
dens aktører, at når jeg har fokus på de <strong>for</strong>tællinger, som konstrueres omkring mobning<br />
og peer <strong>education</strong> på skolen, har jeg ligeledes blik <strong>for</strong>, at disse <strong>for</strong>tællinger, som de<br />
kommer <strong>til</strong> udtryk på Strandskolen, kan være influeret af nogle af de diskursive<br />
praksisser 17 , som gør sig gældende på bl.a. mobbefeltet, som jeg introducerede i kapitel<br />
2. Fortællingerne (eller sproget) bliver et <strong>redskab</strong> <strong>til</strong> at konstruere virkeligheden på en<br />
bestemt måde igennem de diskurser, som er <strong>til</strong> rådighed <strong>for</strong> de enkelte aktører (Khawaja<br />
2005). Foucaults overordnede tanker omkring diskurs og subjektivering sætter således<br />
fokus på nogle af de diskursive betingelser, som kan gøre sig gældende <strong>for</strong> aktørerne på<br />
Strandskolen. Samtidig vil jeg med Foucaults magt<strong>for</strong>ståelse ligeledes have fokus på den<br />
magt, som produceres, når peer <strong>education</strong> installeres og samtidig anskues som en<br />
styringsteknologi, samt hvilke effekter og betydninger dette får <strong>for</strong> skolens aktører.<br />
Foucaults tanker og begreber kritiseres ofte <strong>for</strong> at reducere subjektet <strong>til</strong> ”ren” diskurs<br />
(Christensen 2003:45). Han kritiseres <strong>for</strong> at anskue subjektet som diskursivt determineret<br />
og passiviseret uden autonomi eller frihed <strong>til</strong> nyskabelse. Dette skyldes, at det kan være<br />
svært at <strong>for</strong>es<strong>til</strong>le sig, hvordan subjekterne skal kunne konstruere noget nyt, hvis det, der<br />
konstrueres, allerede er etableret eller bliver konstrueret i <strong>for</strong>hold <strong>til</strong> de allerede<br />
gældende diskurser (Khawaja 2005:56, Lindgren 1996:341). Dette er også en del af den<br />
kritik, som generelt rettes mod poststrukturalismen – at subjektet reduceres <strong>til</strong> ”ren”<br />
diskurs, og da man ikke inden<strong>for</strong> poststrukturalismen <strong>for</strong>holder sig <strong>til</strong>, om begreber har et<br />
indhold, som refererer <strong>til</strong> en ”virkelighed” uden<strong>for</strong> diskurserne, bliver poststrukturalisme<br />
ofte anklaget <strong>for</strong> anti‐realisme og relativisme (Christensen 2003, Kjørup 2001). I <strong>for</strong>hold <strong>til</strong><br />
denne kritik har jeg i dette speciale valgt at læne mig op af bl.a. Dorthe Marie<br />
Søndergaard (2000a,2000b) og Gerd Christensen(2003), som argumenterer <strong>for</strong>, at det<br />
handler om et fokusskifte fra essens <strong>til</strong> konstituerende processer (Søndergaard<br />
2000a,2000b), og at poststrukturalismen må ses som et kritisk <strong>redskab</strong> (Christensen<br />
17 Diskursive praksisser <strong>for</strong>stås som det at etablere en relation mellem elementerne i en ytring. Det er den<br />
bevægelse, der sætter relationen mellem elementer, så elementerne bliver <strong>til</strong> (Knudsen 2008:32). F.eks.<br />
hvordan det bliver muligt at tale om og <strong>for</strong>stå mobning.<br />
43