Forholdet mellem musik og dans - specielt belyst ud fra en analyse ...
Forholdet mellem musik og dans - specielt belyst ud fra en analyse ...
Forholdet mellem musik og dans - specielt belyst ud fra en analyse ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Forholdet</strong> <strong>mellem</strong> <strong>musik</strong> <strong>og</strong> <strong>dans</strong> - <strong>specielt</strong><br />
<strong>belyst</strong> <strong>ud</strong> <strong>fra</strong> <strong>en</strong> <strong>analyse</strong> af »Tidligt Forårs<br />
Danse« af Per Nørgård <strong>og</strong> Dinna Bjørn<br />
Af H<strong>en</strong>ning Urup, Ivan Hans<strong>en</strong>, Per Nørgård <strong>og</strong> Dinna Bjørn<br />
Nærvær<strong>en</strong>de artikel er resultatet af et samarbejde <strong>mellem</strong> de fire forfattere,<br />
som hver har skrevet deres selvstændige afsnit, m<strong>en</strong> tillige indbyrdes har<br />
diskuteret <strong>og</strong> planlagt artikl<strong>en</strong>s helhed.<br />
Det indled<strong>en</strong>de <strong>og</strong> det afslutt<strong>en</strong>de afsnit er skrevet af H<strong>en</strong>ning Urup (som<br />
tillige har fungeret som redaktør), <strong>og</strong> der opstilles indledningsvis <strong>en</strong> række<br />
forskningsmæssige problemstillinger, som atter diskuteres i slutningsafsnittet.<br />
Udgangspunktet for de analytiske betragtninger er »Tidligt Forårs Danse«<br />
af komponist<strong>en</strong> Per Nørgård <strong>og</strong> kore<strong>og</strong>raf<strong>en</strong> Dinna Bjørn, som hver har<br />
skrevet sit afsnit af artikl<strong>en</strong>. Tillige har Ivan Hans<strong>en</strong>, som selv har været<br />
stærkt involveret i værkets realisation (<strong>og</strong> er medstifter - samm<strong>en</strong> med Per<br />
Nørgård - af trommegrupp<strong>en</strong> »Sol <strong>og</strong> Måne«), bidraget med et afsnit indehold<strong>en</strong>de<br />
<strong>en</strong> <strong>analyse</strong> af <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s struktur <strong>og</strong> for<strong>ud</strong>sætninger.<br />
Analys<strong>en</strong> af »Tidligt Forårs Danse« er iøvrigt baseret på både førsteopførels<strong>en</strong><br />
i april 1980 <strong>og</strong> <strong>en</strong> efterfølg<strong>en</strong>de opførelse i lidt ændret (<strong>og</strong> opstrammet)<br />
form i januar 1981. Det bør her <strong>og</strong>så anføres, at mange af de begreber<br />
<strong>og</strong> betegnelser, som nævnes i artikl<strong>en</strong>s <strong>en</strong>kelte afsnit, er behandlet mere<br />
<strong>ud</strong>tømm<strong>en</strong>de i andre afsnit.<br />
191
193<br />
grund i forskningstradition <strong>og</strong> vid<strong>en</strong>skabsteori.<br />
Man vil d<strong>og</strong> givetvis kunne fastholde, at <strong>dans</strong> <strong>og</strong> <strong>musik</strong> som fænom<strong>en</strong>er<br />
har <strong>en</strong> række ligheder, idet begge foreteelser optræder i et tidsforløb med <strong>en</strong><br />
periodisk <strong>og</strong> rytmisk struktur, <strong>og</strong> <strong>dans</strong> optræder oftest i forbindelse med<br />
<strong>musik</strong> - i de fleste tilfælde <strong>en</strong>d<strong>og</strong> <strong>ud</strong>løst af <strong>og</strong> funktionelt tilknyttet <strong>musik</strong>.<br />
Det vil derfor 'synes naturligt, at <strong>dans</strong>eforskning<strong>en</strong>, som samm<strong>en</strong>fatt<strong>en</strong>de<br />
h<strong>en</strong>sigtsmæssigt kan betegnes »koreol<strong>og</strong>i« (i anal<strong>og</strong>i med <strong>musik</strong>ol<strong>og</strong>i lig<br />
<strong>musik</strong>vid<strong>en</strong>skab, betegnels<strong>en</strong> »kore<strong>og</strong>rafi« angiver så lær<strong>en</strong> om nedskrift<br />
eller billedlig, symbolmæssig fremstilling af <strong>dans</strong>), har <strong>en</strong> række metodemæssige<br />
lighedspunkter med <strong>musik</strong>vid<strong>en</strong>skab<strong>en</strong>, <strong>og</strong> som d<strong>en</strong> vil kunne opdeles<br />
i f.eks. <strong>en</strong> systematisk del <strong>og</strong> <strong>en</strong> historisk del- der selvsagt hører nøje<br />
samm<strong>en</strong>. I anal<strong>og</strong>i til <strong>musik</strong>forskning<strong>en</strong> må <strong>dans</strong>eforskning<strong>en</strong> <strong>og</strong>så beskæftige<br />
sig med såvel (af bl.a. æstetiske normer regulerede) kunstformer <strong>og</strong> (af<br />
primært funktionsmæssige samm<strong>en</strong>hænge regulerede) folkelige former, <strong>og</strong><br />
det kan derfor synes naturligt at <strong>analyse</strong>re <strong>dans</strong>ekompositioner (»værker»)<br />
tilhør<strong>en</strong>de teatrets balletrepertoire <strong>og</strong> folkelige <strong>dans</strong>eformer , der både kan<br />
have rod i »folke<strong>dans</strong>traditioner« eller nye former inkl<strong>ud</strong>er<strong>en</strong>de diskoteks<strong>dans</strong>,<br />
på forskellige måder <strong>og</strong> <strong>ud</strong><strong>fra</strong> forskellige indfaldsvinkler, <strong>og</strong> som <strong>en</strong><br />
følge h<strong>en</strong>f optræder etnokoreol<strong>og</strong>i<strong>en</strong> (folke<strong>dans</strong>forskning<strong>en</strong>) som et selvstændigt<br />
område ind<strong>en</strong>for <strong>dans</strong>eforskning<strong>en</strong> i lighed med etno<strong>musik</strong>ol<strong>og</strong>i<strong>en</strong><br />
ind<strong>en</strong>for <strong>musik</strong>forskning<strong>en</strong>.<br />
Man bør d<strong>og</strong> her gøre sig klart, at det meget vel kan vise sig frugtbring<strong>en</strong>de<br />
at <strong>analyse</strong>re kunstformer <strong>ud</strong><strong>fra</strong> etnol<strong>og</strong>iske principper, ligesom man kan<br />
anlægge de i forbindelse med kunstformerne typiske formanalytiske synspunkter<br />
på <strong>analyse</strong> af populær<strong>dans</strong>former - dette ligger helt i tråd med de<br />
synspunkter vedrør<strong>en</strong>de <strong>musik</strong><strong>analyse</strong>, der prægede <strong>en</strong> række af diskussionerne<br />
på baggrund af arbejdsseminarerne om <strong>musik</strong><strong>analyse</strong> på d<strong>en</strong> nordiske<br />
<strong>musik</strong>forskerkongres i Ljungskile, juni 1979, <strong>og</strong> som konkl<strong>ud</strong>erede i, at<br />
<strong>en</strong> fuldstændig <strong>analyse</strong> bør omfatte både <strong>en</strong> tekst<strong>analyse</strong> <strong>og</strong> <strong>en</strong> kontekst<strong>analyse</strong>.<br />
l<br />
Fænom<strong>en</strong>et <strong>dans</strong> kan have primært sigte på <strong>dans</strong>erne selv (som selskabelig<br />
samværsform) eller h<strong>en</strong>v<strong>en</strong>de sig til et <strong>ud</strong><strong>en</strong>forstå<strong>en</strong>de publikum (som<br />
teaterform). Dans<strong>en</strong> kan tillige tillægges <strong>en</strong> magisk rituel funktion, <strong>og</strong> i<br />
mange tilfælde vil <strong>dans</strong><strong>en</strong> (som <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>) optræde med flere funktioner på<br />
samme tid. Eksempelvis giver musicer<strong>en</strong> i et kammer<strong>musik</strong><strong>en</strong>semble mulighed<br />
for <strong>musik</strong>alsk konversation <strong>mellem</strong> <strong>musik</strong>erne, samtidig med at der<br />
foregår <strong>en</strong> kommunikation til (<strong>og</strong> <strong>fra</strong>) et <strong>ud</strong><strong>en</strong>forstå<strong>en</strong>de publikum, <strong>og</strong> samme<br />
model har gyldighed for <strong>en</strong> <strong>en</strong>semble<strong>dans</strong> (teater<strong>dans</strong> eller folkelig selskabs<strong>dans</strong><br />
).2<br />
Musik <strong>og</strong> <strong>dans</strong> vil således i sin fremtrædelsesform være afhængig af situation<strong>en</strong><br />
omfatt<strong>en</strong>de ydre omgivelser, tilstedevær<strong>en</strong>de personer, instrum<strong>en</strong>-<br />
13 Musik & forskning
195<br />
(melodilære, harmonilære, formlære), idet de overordnede grundsynspunkter<br />
for <strong>analyse</strong>metoderne har svinget g<strong>en</strong>nem tiderne (eksemplificeret ved<br />
navne som bl.a. Marx, Wilh. Fischer, Ernst Kurt, Hugo Riernann, Heinrich<br />
Sch<strong>en</strong>ker, R<strong>ud</strong>olf Tobel, R<strong>ud</strong>olph Reti), <strong>og</strong> i sin b<strong>og</strong> »Guidelines for Style<br />
Analysis« (1970) opstiller Jan La Rue <strong>en</strong> række basiskompon<strong>en</strong>ter - eller<br />
parametre om man vil - som værktøj for det analytiske arbejde: Sound<br />
(timbre, range,' texture, dynamics), Harmony (tonality, movem<strong>en</strong>t relationships,<br />
chords, part exchange), Melody (range, motion, pattern, dim<strong>en</strong>sions),<br />
Rhythm, <strong>og</strong> Growth (dim<strong>en</strong>sions, shape), idet han betoner betydning<strong>en</strong><br />
af at nå frem til signifikante observationer. 3 Det er indlys<strong>en</strong>de, at tilsvar<strong>en</strong>de<br />
form<strong>analyse</strong>r <strong>og</strong>så lader sig <strong>ud</strong>føre på <strong>dans</strong>eformer , <strong>og</strong> et forslag til<br />
symbolsystem for koreol<strong>og</strong>isk form<strong>analyse</strong> er f.eks. publiceret 1972 af <strong>en</strong><br />
gruppe <strong>dans</strong>eforskere ind<strong>en</strong>for International Folk Music Council - primært<br />
på basis af <strong>analyse</strong> af østeuropæiske folke<strong>dans</strong>e. 4<br />
I <strong>en</strong> artikel i Dansk Årb<strong>og</strong> for Musikforskning (1978) gør Per Nørgård sig<br />
til talsmand for <strong>en</strong> <strong>musik</strong><strong>analyse</strong> baseret på d<strong>en</strong> m<strong>en</strong>tale perceptionsproces<br />
hos tilhører<strong>en</strong> med <strong>ud</strong>gangspunkt i Jean Piaget's teoriers, <strong>og</strong> ifølge disse<br />
teorier er struktur et system af transformationer, som - eftersom de er et<br />
system <strong>og</strong> ikke blot <strong>en</strong> sum af elem<strong>en</strong>ter - indeholder love. Totalitet<strong>en</strong><br />
fremstår som et system af transformationer <strong>og</strong> ikke som <strong>en</strong> statisk form.<br />
Musikk<strong>en</strong>s tilblivelse, således som d<strong>en</strong> sker i tilhører<strong>en</strong>s bevidsthed, vil ske i<br />
form af et hierarkisk system bestå<strong>en</strong>de af <strong>en</strong> række lag, hver med deres<br />
ord<strong>en</strong>er af tempi, som af Per Nørgård betegnes bølgelængder.<br />
Som det s<strong>en</strong>ere vil fremgå af nærvær<strong>en</strong>de artikel, vil der kunne ses <strong>en</strong><br />
nøje samm<strong>en</strong>hæng <strong>mellem</strong> de <strong>musik</strong>teoretiske forestillinger hos komponist<strong>en</strong><br />
Per Nørgård <strong>og</strong> <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> til det værk, som særligt skal behandles her<br />
»Tidligt Forårs Danse«, <strong>og</strong> de samme forestillinger konstituerer sig tillige i<br />
Dinna Bjørn's kore<strong>og</strong>rafi. Dette kan ses som <strong>en</strong> bekræftigeIse af synspunktet<br />
(som <strong>og</strong>så er fremsat af andre tidligere), at det teoretiske grundlag<br />
for et værks fremstå<strong>en</strong> <strong>ud</strong>gør <strong>en</strong> væs<strong>en</strong>tlig for<strong>ud</strong>sætning for forståels<strong>en</strong> af<br />
værket - <strong>og</strong> her er vi allerede et langt skridt h<strong>en</strong> i retning af betoning<strong>en</strong> af<br />
kontekstanalys<strong>en</strong>s nødv<strong>en</strong>dighed. (Hr. hvad der allerede er anført om <strong>musik</strong><strong>analyse</strong>diskussioner<br />
på d<strong>en</strong> nordiske <strong>musik</strong>forskerkongres i 1979).<br />
Form<strong>analyse</strong> <strong>og</strong> struktur<strong>analyse</strong> af <strong>dans</strong>eformer kan ikke siges at have<br />
domineret litteratur<strong>en</strong> om <strong>dans</strong> til dato, hvor nok de fleste sider har beskæftiget<br />
sig med bi<strong>og</strong>rafiske data om komponister, kore<strong>og</strong>rafer <strong>og</strong> <strong>dans</strong>ere samt<br />
mere eller mindre journalistisk prægede kritiske artikler - mange i form af<br />
anmeldelser af bestemte forestillinger <strong>ud</strong><strong>en</strong> synderlig dybtgå<strong>en</strong>de <strong>analyse</strong>.<br />
Dette gælder nok især balletlitteratur , hvor teaterhistoriske indfaldsvinkler<br />
har været dominer<strong>en</strong>de suppleret med alm<strong>en</strong>t bi<strong>og</strong>rafisk stof, <strong>og</strong> tager man<br />
som eksempel samlebindet repræs<strong>en</strong>ter<strong>en</strong>de d<strong>en</strong> nyeste <strong>dans</strong>ke Bournonvil-<br />
13"
196<br />
leforskning »Perspektiv på Bournonville« (1980), så har disse bemærkninger<br />
da <strong>og</strong>så fuld gyldighed overfor dette værk. 5 D<strong>en</strong> sandsynligste forklaring på<br />
dette faktum er givetvis mangl<strong>en</strong> på et analytisk begrebsapparat ind<strong>en</strong>for<br />
<strong>dans</strong>eforskning<strong>en</strong> <strong>og</strong> mangl<strong>en</strong> på træning i <strong>ud</strong>nyttelse af <strong>og</strong> uk<strong>en</strong>dskab til de<br />
metoder, der allerede findes, m<strong>en</strong> næppe kan siges at være tilstrækkelig<br />
vel<strong>ud</strong>viklede, <strong>og</strong> på dette punkt står <strong>dans</strong>eforskning<strong>en</strong> på et helt andet <strong>og</strong><br />
mere primitivt stade <strong>en</strong>d <strong>musik</strong>vid<strong>en</strong>skab<strong>en</strong>, som kan bygge på <strong>en</strong> lang<br />
forskningstradition <strong>og</strong> et højt <strong>ud</strong>viklet begrebsapparat.<br />
Et af <strong>dans</strong>eforskning<strong>en</strong>s store problemer har blandt andet været savnet af<br />
et <strong>en</strong>kelt <strong>og</strong> fyldestgør<strong>en</strong>de notationssystem svar<strong>en</strong>de til <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s, m<strong>en</strong><br />
sag<strong>en</strong> er klart d<strong>en</strong>ne, at beskrivels<strong>en</strong> af kropsbevægelser, som jo nødv<strong>en</strong>digvis<br />
må ske i et tredim<strong>en</strong>sionalt rum i afhængighed af tid<strong>en</strong>, kræver fastlæggelse<br />
af adskillige parametre, <strong>og</strong> et <strong>en</strong>kelt <strong>og</strong> samtidigt alm<strong>en</strong>t anv<strong>en</strong>deligt<br />
system synes derfor at være <strong>en</strong> umulighed. Ikke desto mindre er eksist<strong>en</strong>s<strong>en</strong><br />
af notationssystemer <strong>en</strong> næst<strong>en</strong> nødv<strong>en</strong>dig for<strong>ud</strong>sætning for <strong>en</strong> <strong>analyse</strong>, som<br />
jo normalt skal kommunikeres i skriftlig form, <strong>og</strong> savnet af det <strong>en</strong>kle, m<strong>en</strong><br />
fuldt anv<strong>en</strong>delige notationssystem, har da <strong>og</strong>så været et problem for kore<strong>og</strong>rafer<br />
samt ikke mindst for d<strong>en</strong> historiske <strong>dans</strong>eforskning.<br />
Af de hidtil <strong>ud</strong>viklede <strong>dans</strong><strong>en</strong>otationssystemer synes det af R<strong>ud</strong>olf von<br />
Laban <strong>ud</strong>viklede system, som sid<strong>en</strong> er videre<strong>ud</strong>viklet på talrige internationale<br />
konfer<strong>en</strong>cer, reelt at være det <strong>en</strong>este, der har vundet almindelig <strong>ud</strong>bredelse<br />
i forskningsmæssig samm<strong>en</strong>hæng 7 • Det bør d<strong>og</strong> anføres, at talrige andre<br />
<strong>dans</strong><strong>en</strong>otationssystemer er blevet <strong>ud</strong>viklet g<strong>en</strong>nem tiderne - eksempelvis<br />
kan nævnes det af Feuillet publicerede (Paris 1701), som fik <strong>en</strong> vis <strong>ud</strong>bredelse<br />
i 1700-tallet - <strong>ud</strong>over i Frankrig tillige i Tyskland <strong>og</strong> England - <strong>og</strong> placerer<br />
trinsymboler på <strong>en</strong> kurve, der angiver <strong>dans</strong>er<strong>en</strong>s bevægelsesfigur på<br />
gulvet <strong>og</strong> som forsynes med taktstreger svar<strong>en</strong>de til <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s. Labanotation<br />
anv<strong>en</strong>der stiliserede pilespidser som grundsymboler for forskrifter for<br />
bevægelser, der placeres på et liniesystem <strong>ud</strong>gør<strong>en</strong>de <strong>en</strong> tidsakse, hvor aks<strong>en</strong>s<br />
højre <strong>og</strong> v<strong>en</strong>stre side repræs<strong>en</strong>terer <strong>dans</strong>er<strong>en</strong>s højre <strong>og</strong> v<strong>en</strong>stre side, <strong>og</strong><br />
i forskellige kolonner angives så forskrifter for vægtoverføring til gulv, b<strong>en</strong>bevægelse,<br />
kropsbevægelse, armbevægelse etc., idet grundsymbolerne kan<br />
forsynes med <strong>en</strong> række ekstra tegn.<br />
For fuldstændighed<strong>en</strong>s skyld skal det nævnes, at mange andre systemer<br />
har set dag<strong>en</strong>s lys, <strong>og</strong> af disse har især »B<strong>en</strong>esh-Notation« (<strong>ud</strong>viklet af<br />
R<strong>ud</strong>olf <strong>og</strong> Joan B<strong>en</strong>esh) fået <strong>en</strong> vis <strong>ud</strong>bredelse især til notation af balletværker.<br />
8<br />
Især ind<strong>en</strong>for d<strong>en</strong> amerikanske <strong>dans</strong>eforskning har labanotation suppleret<br />
med begrebsapparatet <strong>fra</strong> »effort-shape-analysis« været et hovedværktøj<br />
til analytisk arbejde, <strong>og</strong> sådanne <strong>analyse</strong>r præger <strong>en</strong> lang række af artiklerne<br />
publiceret i CORD's Dance Research Annuais. »CORD« står for »Con-
197<br />
gress on Research in Dance« - <strong>en</strong> international, m<strong>en</strong> i langt overvej<strong>en</strong>de<br />
grad amerikansk domineret forskerorganisation, op til 1978 med navnet<br />
»Committee on Research in Dance« <strong>og</strong> stiftet på amerikansk initiativ i<br />
1964. 9<br />
De af CORD <strong>ud</strong>s<strong>en</strong>dte publikationer indeholder artikler omhandl<strong>en</strong>de<br />
alle former for <strong>dans</strong> spænd<strong>en</strong>de <strong>fra</strong> asiatiske former til europæiske - <strong>og</strong> såvel<br />
folkelige former som ballet samt historisk <strong>dans</strong>. Her<strong>ud</strong>over rummer publikationerne<br />
bevægelses<strong>analyse</strong>, <strong>dans</strong>epsykol<strong>og</strong>i, <strong>dans</strong>epædag<strong>og</strong>ik <strong>og</strong> notation,<br />
<strong>og</strong> <strong>en</strong> del af baggrund<strong>en</strong> herfor er <strong>ud</strong><strong>en</strong> tvivl, at <strong>dans</strong> er universitetsfag<br />
i USA på lige fod med andre discipliner. IO<br />
Det er antydet i det for<strong>ud</strong>gå<strong>en</strong>de, at <strong>dans</strong>eforskning som vid<strong>en</strong>skabelig<br />
disciplin er af afgjort nyere dato, <strong>og</strong> mange <strong>en</strong>d<strong>og</strong> særdeles væs<strong>en</strong>tlige metodeproblemer<br />
står fortsat uløste. Dans har som fænom<strong>en</strong> <strong>en</strong> mængde ligheder<br />
med <strong>musik</strong>, <strong>og</strong> <strong>dans</strong> optræder samm<strong>en</strong> med <strong>musik</strong> i mange situationer<br />
med funktioner nært beslægtede med <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s, <strong>og</strong> <strong>en</strong>dvidere er <strong>dans</strong><strong>en</strong><br />
ofte <strong>ud</strong>løst af <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>. Dans spiller ofte <strong>en</strong> meget væs<strong>en</strong>tlig rolle med<br />
funktion af teatralsk eller rituel art, <strong>og</strong> <strong>dans</strong> fungerer som omgangsform i<br />
selskabelige situationer, <strong>og</strong> ofte sker der <strong>en</strong> blanding af alle disse roller.<br />
Dans<strong>en</strong>s <strong>ud</strong>førelse kan være bestemt af forskrifter hvil<strong>en</strong>de i <strong>en</strong> tradition<br />
eller i forskrifter hidrør<strong>en</strong>de <strong>fra</strong> <strong>en</strong> kore<strong>og</strong>raf, hvor formålet kan være at<br />
<strong>ud</strong>trykke <strong>en</strong> kunstnerisk ide, m<strong>en</strong> i begge tilfælde er <strong>dans</strong><strong>en</strong>s realisation<br />
bestemt af det univers, <strong>dans</strong>erne, <strong>musik</strong>erne <strong>og</strong> iøvrigt samtlige i situation<strong>en</strong><br />
indgå<strong>en</strong>de personer befinder sig. Det er derfor indlys<strong>en</strong>de, at <strong>en</strong> <strong>analyse</strong> af<br />
<strong>dans</strong> må behandle <strong>dans</strong><strong>en</strong>s kontekst, de umiddelbare for<strong>ud</strong>sætninger <strong>og</strong> de<br />
mere - måske lat<strong>en</strong>t ligg<strong>en</strong>de - traditioner (som både kan ligge i <strong>en</strong> folkelig<br />
<strong>dans</strong>etradition, <strong>en</strong> 'festtradition eller et stiIgrundlag hos <strong>en</strong> komponist eller<br />
kore<strong>og</strong>raf - måske med baggrund i bestemte tilstedevær<strong>en</strong>de ressourcer af<br />
økonomisk eller idemæssig art).<br />
M<strong>en</strong> det er <strong>og</strong>så uomgængeligt nødv<strong>en</strong>digt at <strong>analyse</strong>re selve <strong>dans</strong><strong>en</strong>,<br />
<strong>dans</strong><strong>en</strong>s forløb, <strong>ud</strong>førelse <strong>og</strong> tekniske aspekter <strong>og</strong> d<strong>en</strong>s opbygning i form <strong>og</strong><br />
struktur, <strong>og</strong> på dette punkt er det nok, at mangl<strong>en</strong> af et tilstrækkelig <strong>ud</strong>viklet<br />
<strong>analyse</strong>-apparat er mest iøjnefald<strong>en</strong>de. Det gælder d<strong>og</strong> her, at mange af<br />
<strong>musik</strong>analys<strong>en</strong>s begreber <strong>og</strong> metoder umiddelbart lader sig overføre til <strong>analyse</strong><br />
af <strong>dans</strong>eformer - <strong>og</strong> som allerede omtalt er der <strong>og</strong>så <strong>ud</strong>ført <strong>analyse</strong>r af<br />
d<strong>en</strong>ne art under anv<strong>en</strong>delse af symboler svar<strong>en</strong>de til de i d<strong>en</strong> <strong>musik</strong>alske<br />
form<strong>analyse</strong> anv<strong>en</strong>dte. Som kore<strong>og</strong>rafisk notationssystem synes Labanotation<br />
at være det mest velegnede - især suppleret med de ind<strong>en</strong>for effortshape-analys<strong>en</strong><br />
<strong>ud</strong>viklede dynamiske begreber.<br />
En <strong>analyse</strong> kan foretages på basis af <strong>en</strong> notation, <strong>og</strong> her vil det nok være<br />
vigtigt at klargøre sig, om d<strong>en</strong>ne er præskriptiv - d.v.s. er <strong>en</strong> forskrift for<br />
<strong>ud</strong>førels<strong>en</strong>, eller om d<strong>en</strong> er deskriptiv, d.v.s. søger at g<strong>en</strong>give <strong>en</strong> realiseret
198<br />
<strong>ud</strong>førelse.<br />
En and<strong>en</strong> mulighed er <strong>analyse</strong> via <strong>en</strong> visuel/a<strong>ud</strong>itiv metodik af det realiserede<br />
værk, som måske er d<strong>en</strong> <strong>en</strong>este mulighed, hvis improvisatoriske elem<strong>en</strong>ter<br />
er væs<strong>en</strong>tlige i situation<strong>en</strong>. 11 Hertil kommer så, at oplevels<strong>en</strong> hos<br />
tilskuere/tilhørere ev<strong>en</strong>tuelt konstituerer sig på <strong>en</strong> måde, der - hvis d<strong>en</strong>ne<br />
tages til <strong>ud</strong>gangspunkt for <strong>analyse</strong> - vil give et resultat, der er væs<strong>en</strong>tligt<br />
forskelligt <strong>fra</strong> resultatet af <strong>en</strong> <strong>analyse</strong> på basis af <strong>en</strong> nedskrev<strong>en</strong> kore<strong>og</strong>rafi<br />
eller et partitur, som normalt repræs<strong>en</strong>terer <strong>en</strong> præskriptiv notation.<br />
Det er derfor væs<strong>en</strong>tligt, at <strong>en</strong> koreol<strong>og</strong>isk <strong>analyse</strong> (iøvrigt anal<strong>og</strong>t <strong>en</strong><br />
<strong>musik</strong>ol<strong>og</strong>isk <strong>analyse</strong>) bør ske <strong>ud</strong><strong>fra</strong> flere forskellige indfaldsvinkler <strong>og</strong> omfatte<br />
<strong>analyse</strong> af både selve <strong>dans</strong><strong>en</strong> med tilhør<strong>en</strong>de <strong>musik</strong> <strong>og</strong> kontekst<strong>en</strong>, <strong>og</strong><br />
<strong>dans</strong>eforskning bør tillige (som <strong>og</strong>så <strong>musik</strong>forskning<strong>en</strong>) opfattes på tværfagligt<br />
grundlag involver<strong>en</strong>de metodeapparater <strong>fra</strong> de tilgræns<strong>en</strong>de emneområder.<br />
H<strong>en</strong>imod »Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e«<br />
Af Per Nørgård<br />
»Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e« er et let varieret <strong>og</strong> delvis beriget <strong>ud</strong>drag af det næst<strong>en</strong><br />
timelange værk »Krystalspejlinger«, der uropførtes 3. sept. 1979 på<br />
Musikkonservatoriet i Århus. At <strong>en</strong> forløber for »Krystalspejlinger« (Århus,<br />
29. april 1979) ligeledes rummede komm<strong>en</strong>de »Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e«<strong>fra</strong>gm<strong>en</strong>ter<br />
nævnes for at antyde de komplicerede tilblivelsesomstændigheder;<br />
<strong>og</strong> man må tilføje: tilblivelse af hvad? For på trods af d<strong>en</strong> s<strong>en</strong>ere<br />
tilkomst af »Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e« anser i hver,t tilfælde komponist<strong>en</strong> »Krystalspejlinger<br />
« for værkmæssigt at være d<strong>en</strong> hidtidige kulmination af samarbejdet<br />
med Dinna Bjørn. M<strong>en</strong> hertil må føjes d<strong>en</strong> komm<strong>en</strong>tar, at fremtidige<br />
varianter <strong>og</strong> »berigede g<strong>en</strong>komster« af »Krystalspejlinger« meget vel kan<br />
skubbe 79-version<strong>en</strong> i baggrund<strong>en</strong>.<br />
Sag<strong>en</strong> er d<strong>en</strong>, at der i stik opposition til s<strong>en</strong>romantisk <strong>og</strong> modernistisk<br />
tradition ind<strong>en</strong>for de klassiske kunstarter er ved at opstå <strong>en</strong> anonym <strong>og</strong><br />
værk-transc<strong>en</strong>der<strong>en</strong>de <strong>musik</strong>- <strong>og</strong> <strong>dans</strong>egruppebevægelse, der spotter al »god<br />
modernistisk tone«, såsom originalitetskriteriet (»ophavsmandsforvekslelighed<strong>en</strong>«),<br />
klangdefinition<strong>en</strong>s str<strong>en</strong>gt præciserede »sådan-<strong>og</strong>-ikke-anderledes-instrum<strong>en</strong>tation«<br />
- samt d<strong>en</strong> omtalte værk-id<strong>en</strong>titet. Dette kompleks af<br />
samtid<strong>en</strong>s æstetiske fordringer er, som ofte bemærket, jo <strong>og</strong>så i kontrast til
199<br />
f.eks. baroktid<strong>en</strong>s usmålighed med h<strong>en</strong>syn til de omtalte områder (<strong>og</strong> andre<br />
tilsvar<strong>en</strong>de), <strong>og</strong> man kunne derfor tro, at <strong>en</strong> samm<strong>en</strong>ligning <strong>mellem</strong> baroktid<strong>en</strong>s<br />
praksis <strong>og</strong> »Sol <strong>og</strong> Måne«-bevægels<strong>en</strong> ville være oplys<strong>en</strong>de.<br />
Og rigtigt er det vel <strong>og</strong>så ved nøjere øjesyn, at der er <strong>en</strong> række samm<strong>en</strong>fald<strong>en</strong>de<br />
omstændigheder .:.. m<strong>en</strong> alligevel vil d<strong>en</strong> måske væs<strong>en</strong>tligste<br />
eg<strong>en</strong>skab ved »Sol <strong>og</strong> Måne«-praksis undgå at blive registreret. Til de samm<strong>en</strong>fald<strong>en</strong>de<br />
omstændigheder må - <strong>ud</strong>over de omtalte »negative« bestemmelser<br />
- regnes <strong>en</strong> højt opbygget hierarkisk kompositions-tekstur, med koralkantat<strong>en</strong>s<br />
mange tids-dim<strong>en</strong>sioner <strong>og</strong> d<strong>en</strong>s langvarigt, intervallisk, afbr<strong>ud</strong>te<br />
koral som et direkte til »lang-bølge-lag<strong>en</strong>e« korresponder<strong>en</strong>de fænom<strong>en</strong><br />
(i »Sol <strong>og</strong> Måne«-teoriernes terminol<strong>og</strong>i). Også d<strong>en</strong> store integration af<br />
amatører <strong>og</strong> professionelle finder vi begge steder.<br />
Derimod tror jeg ikke, man vil kunne finde eksempler i baroktid<strong>en</strong> på <strong>en</strong><br />
så large omgang med, <strong>og</strong> blanding af, formled til konstant nye helheder -<br />
således som det er tilfældet med »Sol <strong>og</strong> Måne«-mulighederne i almindelighed<br />
<strong>og</strong> »Tider <strong>og</strong> Højtider«, »Krystalspejlinger« <strong>og</strong> »Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e« i<br />
særdeleshed. En nøjere redegørelse for de fænom<strong>en</strong>ol<strong>og</strong>iske særtræk <strong>og</strong><br />
disses teoretisk definerbare konsekv<strong>en</strong>ser falder imidlertid <strong>ud</strong><strong>en</strong> for ramm<strong>en</strong><br />
af d<strong>en</strong>ne artikel, hvis sigte er rettet mod just »Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e« <strong>og</strong><br />
dette værks tilblivelsesproces. Der vil derfor i det følg<strong>en</strong>de blive anv<strong>en</strong>dt<br />
begreber <strong>og</strong> termer, der er forklaret i andre artikler, da fremstilling<strong>en</strong> derved<br />
får mulighed for at hæve sig til <strong>en</strong> vis perspektiver<strong>en</strong>de højde.<br />
»Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e« består af tre kontraster<strong>en</strong>de formdele, hver baseret<br />
på sine basale ideer <strong>og</strong> disse ig<strong>en</strong> over<strong>en</strong>sstemm<strong>en</strong>de indbyrdes:<br />
A: <strong>en</strong> r<strong>en</strong>t rytmisk del, hvor fire grupper af trommepar (lys-mørk i fire<br />
registre <strong>fra</strong> »Diskant« over »Alt« <strong>og</strong> »T<strong>en</strong>or« til »Bas«) <strong>ud</strong>fører 15 serier af<br />
lys-mørk-ansatser. De 15 serier (»Hvirvler«) <strong>ud</strong>gøres hver af <strong>en</strong> 12 gange<br />
g<strong>en</strong>taget rytmefigur, start<strong>en</strong>de med et anslag (altså g<strong>en</strong>taget 12 gange) <strong>og</strong><br />
derpå i hver følg<strong>en</strong>de serie <strong>ud</strong>videt med <strong>en</strong> forøgelse på et anslag (gange<br />
12). På d<strong>en</strong>ne måde kommer totoneu<strong>en</strong>delighedsseri<strong>en</strong>s første 15 toner<br />
langsomt »til syne«: Ilys (x 12), Ilys + 1 mørk (x 12), Ilys + 2 mørke (x 12)<br />
etc. Da forøgels<strong>en</strong> altså strækker sig til ialt 15 (x 12) ansatser, er det umiddelbart<br />
indlys<strong>en</strong>de, at mulighederne for acc<strong>en</strong>tdiffer<strong>en</strong>tiering tiltager gradvis,<br />
hvorved rytmebilledet kan opnå <strong>en</strong> tiltag<strong>en</strong>de spænding <strong>mellem</strong> grundmønstrets<br />
stabilitet <strong>og</strong> acc<strong>en</strong>tforskydningernes ufor<strong>ud</strong>sigelighed.<br />
I d<strong>en</strong> 12. af disse serier slutter <strong>en</strong> obo sig til klangbilledet, <strong>og</strong> i d<strong>en</strong> 15.<br />
intonerer koret <strong>en</strong> »cluster-klang« med voks<strong>en</strong>de int<strong>en</strong>sitet under seri<strong>en</strong>s<br />
forløb, der dertil føjer et accelerando h<strong>en</strong>imod opløbet til d<strong>en</strong> 16. serie.<br />
B: <strong>en</strong> ligeledes r<strong>en</strong>t rytmisk del, hvor imidlertid d<strong>en</strong> foregå<strong>en</strong>de række af<br />
1 til 15 serier <strong>ud</strong>munder i <strong>en</strong> »16-serie« (»Havet«), der straks spalter sig,<br />
»hierarkisk«, i <strong>en</strong> række regelmæssigt underdelte bølgelængder i de 4 for-
200<br />
skellige klangregistre (BL 1 i Sopranstemm<strong>en</strong>, BL 2 i Alt<strong>en</strong>, BL 4 i T<strong>en</strong>or<strong>en</strong>,<br />
BL 8 <strong>og</strong> BL 16 i Bass<strong>en</strong>). Baggrund<strong>en</strong> herfor er d<strong>en</strong> k<strong>en</strong>dsgerning, at<br />
med »de 16« er »Havet« nået, hvori alle størrelser af »fisk« (motiver) kan<br />
svØmme rundt, fordi »de 16« rummer såvel 32, 64, 128 som de øvrige pot<strong>en</strong>ser<br />
af 2. Derfor føjes der ikke til (som i 1-15), m<strong>en</strong> der bearbejdes, med<br />
accelerando- <strong>og</strong> ritardando-motiver som »Bred <strong>og</strong> Smal Vifte«, kombinationer<br />
heraf, »Pischop« <strong>og</strong> afslutningsvis med et kollektivt accelerando, der<br />
nedbryder seri<strong>en</strong> til d<strong>en</strong> <strong>en</strong>e »lyse«, som det hele opstod af.<br />
C: indledes af a cappella-, 4-stemmigt, blandet kor, der ansætter sats<strong>en</strong><br />
»Forårssang«, baseret på et, af komponist<strong>en</strong> oversat, <strong>fra</strong>gm<strong>en</strong>t af Rilkes<br />
»Sonet til Orpheus«: »Friihling ist wiedergekomm<strong>en</strong>«, (som på tysk <strong>og</strong> in<br />
ext<strong>en</strong>so indgår, som midtersats, i korværket »Wie ein Kind«). Ved start<strong>en</strong> af<br />
et, rest<strong>en</strong> af sats<strong>en</strong> var<strong>en</strong>de »Pischop-afsnit«, indsætter slagtøjet ligeledes<br />
med »Pischop« på 3 1 /2 sæson (sæson = spilleramme på 256 toner), hvorpå<br />
rest<strong>en</strong> af C, iøvrigt kaldet postl<strong>ud</strong>io eller bare »trommesang«, forløber i 41<br />
»perioder« (periode = 64 toner). Efter d<strong>en</strong> første præs<strong>en</strong>tation af »Forårssang«<br />
i <strong>en</strong> kort version synges <strong>en</strong> på fonetiske stavelser baseret sats kaldet<br />
»drum« på grund af et hyppigt forekomm<strong>en</strong>de fonem af d<strong>en</strong>ne lyd. Afslutningsvis<br />
kommer »Forårssang« ig<strong>en</strong> i <strong>en</strong> lidt længere version, der slutter i 6/8<br />
takt <strong>og</strong> derved kommer i variable faseforhold til d<strong>en</strong> konstant forløb<strong>en</strong>de<br />
»periode« med d<strong>en</strong>s principielle firedelinger . Trommegrupp<strong>en</strong> veksler efter<br />
d<strong>en</strong> indled<strong>en</strong>de »Pischop«-sektion <strong>mellem</strong> diverse i »Sol <strong>og</strong> Måne«-spillet<br />
<strong>ud</strong>forskede motiver såsom »Grov«- <strong>og</strong> »Fin«-»Gyld<strong>en</strong>«, »Tre'er«,' »Fem'er«,<br />
»Rumba«, »Højre«, »V<strong>en</strong>stre«, »Timeglas«, de omtalte »Vifter« <strong>og</strong> afslutningsvis,<br />
ig<strong>en</strong>, 4 perioder »Pischop«.<br />
Med d<strong>en</strong>ne baggrund i »Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e«s formelle samm<strong>en</strong>sætning<br />
<strong>og</strong> med lejlighedsvise refer<strong>en</strong>cer hertil skal jeg i det følg<strong>en</strong>de skitsere projektets<br />
samm<strong>en</strong>hæng med det tidligere samarbejde <strong>mellem</strong> Dinna Bjørn <strong>og</strong><br />
mig - <strong>og</strong> dettes opstå<strong>en</strong> <strong>og</strong> for<strong>ud</strong>sætninger. Et kore<strong>og</strong>rafisk arbejde <strong>fra</strong> 1971<br />
over min »Anatomisk Safari« for Accordeon gav mig et overbevis<strong>en</strong>de indtryk<br />
af d<strong>en</strong> omhu <strong>og</strong> usædvanlige detaille-opmærksomhed, der præger Dinna's<br />
forhold til det for h<strong>en</strong>des kore<strong>og</strong>rafi tilgrundligg<strong>en</strong>de <strong>musik</strong>værk. Vi<br />
fortsatte o. 1975 samarbejdet med min »hierarkiske <strong>musik</strong>« som basis <strong>og</strong><br />
især med melodier til Ole Sarvig-teksterne »Året« <strong>og</strong> »Korsalme« (<strong>ud</strong>givet<br />
1980 på Brønnums Forlag med Helle Thorborgs træsnit).<br />
Dinna anv<strong>en</strong>dte i sæsonerne materialet i sin aspirantundervisning på Det<br />
kg!. Teater's elevskole <strong>og</strong> delt<strong>og</strong> i drøftelser <strong>og</strong> eksperim<strong>en</strong>ter ind<strong>en</strong>for <strong>en</strong><br />
såkaldt »Orfeus-gruppe«, der var samm<strong>en</strong>sat af privatpersoner med mere<br />
eller mindre faglig tilknytning til <strong>musik</strong> <strong>og</strong> teater, m<strong>en</strong> alle med interesse for<br />
nye former for teater-<strong>musik</strong>-samspillet.<br />
M<strong>en</strong> det var først efter min hjemkomst januar 1976 <strong>fra</strong> Bali <strong>og</strong> d<strong>en</strong> derpå
201<br />
følg<strong>en</strong>de konc<strong>en</strong>tration om to-tone-trommespillets muligheder, at samarbejdet<br />
Dinna Bjørn/Per Nørgård t<strong>og</strong> fart. U<strong>en</strong>delighedsmelodierne, herunder<br />
to-tone-rækk<strong>en</strong>, har absolut ikke n<strong>og</strong>et påviseligt at gøre med Bali<strong>musik</strong>k<strong>en</strong>,<br />
m<strong>en</strong> inspiration<strong>en</strong> her<strong>fra</strong> <strong>ud</strong>sprang <strong>fra</strong> d<strong>en</strong> balinesiske to-tonetromme<br />
anv<strong>en</strong>delse (som <strong>og</strong>så findes bl.a. i Indi<strong>en</strong> <strong>og</strong> de arabiske lande).<br />
Jeg t<strong>og</strong> undervisning i Ub<strong>ud</strong> hos Agung Raka <strong>og</strong> lærte grundlaget for K<strong>en</strong>dhang-spillet<br />
at k<strong>en</strong>de. Hjemkomm<strong>en</strong> opt<strong>og</strong> jeg spillet, m<strong>en</strong> nu med to<br />
trommer hos <strong>en</strong> person (i modsætning til d<strong>en</strong> balinesiske duo-praksis) <strong>og</strong><br />
anv<strong>en</strong>dte som øvelsesmateriale <strong>ud</strong>skrifter af totonerækk<strong>en</strong>, som jeg tidligere<br />
havde anv<strong>en</strong>dt i orkesterværkerne »Lila« (1971) <strong>og</strong> »3. symfoni« (1973-<br />
75). Jeg opdagede nye dim<strong>en</strong>sioner i min erindrings samspil med mine<br />
hænders bevægelse <strong>og</strong> øvede mig i timevis med opøvning i stadig længere<br />
passager <strong>ud</strong><strong>en</strong> noder. Jeg nåede derved i løbet af sommer<strong>en</strong> 1976 op til 1024<br />
toner <strong>og</strong> konstaterede det hierarkiske overbliks store fordele f.eks. g<strong>en</strong>nem<br />
hjælp af betoningsnuancer i mange ord<strong>en</strong>slag.<br />
Jeg præs<strong>en</strong>terede Dinna for mine forsøg <strong>og</strong> tanker herfor, <strong>og</strong> hun <strong>ud</strong>viklede<br />
samm<strong>en</strong> med mig i de følg<strong>en</strong>de år teknik <strong>og</strong> idegrundlag i <strong>en</strong> strøm af<br />
g<strong>en</strong>sidige inspirationer, med h<strong>en</strong>syn til både rytme- <strong>og</strong> kore<strong>og</strong>rafimotiver . I<br />
1977 gæstede vi Operaskol<strong>en</strong> i Stockholm <strong>og</strong> nåede på kun 2 uger frem til at<br />
præs<strong>en</strong>tere »D<strong>en</strong> afbr<strong>ud</strong>te sang« efter samarbejdet med st<strong>ud</strong>er<strong>en</strong>de i ballet,<br />
opera <strong>og</strong> instrum<strong>en</strong>talspil, ialt ca. 36 medvirk<strong>en</strong>de, indgå<strong>en</strong>de solistisk eller<br />
i <strong>en</strong>sembler i <strong>en</strong> provisorisk, løst tegnet »Orfeus-Eurydike«-forestilling til<br />
tekster af Ulla R yum <strong>og</strong> mig selv. I april samme år mødtes alle igep i<br />
Holstebro <strong>og</strong> sluttede sig til <strong>en</strong>sembler på Holstebro Højskole <strong>og</strong> Marselisborg<br />
Gymnasium i Århus under ledelse af h<strong>en</strong>holdsvis komponist<strong>en</strong> Hans<br />
Gefors <strong>og</strong> adjunkt Eva Kullberg. D<strong>en</strong>ne indsats afsluttedes med to opførelser:<br />
1. <strong>og</strong> 2. maj på »Odin-Teatret« <strong>og</strong> »Det jydske Musikkonservatorium«.<br />
Det må i d<strong>en</strong>ne forbindelse nævnes, at Gefors i løbet af hele sæson<strong>en</strong> 76-77<br />
havde forberedt sine elever på højskol<strong>en</strong> på begiv<strong>en</strong>hed<strong>en</strong>, <strong>og</strong> at Eva Kullberg<br />
i samarbejde med især J<strong>en</strong>s Johans<strong>en</strong> gjorde <strong>en</strong> int<strong>en</strong>siv indsats med<br />
frivillige deltagere på et fortløb<strong>en</strong>de aft<strong>en</strong>kursus i kæde<strong>dans</strong>, bevægelse <strong>og</strong><br />
korsang over »u<strong>en</strong>deligheds<strong>musik</strong>«. Samarbejdet med Eva Kullberg <strong>ud</strong>videdes<br />
s<strong>en</strong>ere til at omfatte h<strong>en</strong>des mand, doc<strong>en</strong>t Erling Kullberg, samt doc<strong>en</strong>t<br />
ved Det jyske Musikkonservatorium, slagtøjsspiller<strong>en</strong> Einar Niels<strong>en</strong>. Dette<br />
<strong>ud</strong>videde samarbejde førte til de(t) tidligere omtalte værk(er) »Krystalspejlinger«<br />
- m.v., <strong>og</strong> fandt et yderligere <strong>ud</strong>tryk i »D<strong>en</strong> Tredie Tilstand«s 12<br />
forestillinger i »D<strong>en</strong> grå hal« i Christiania.<br />
Forind<strong>en</strong> havde d<strong>og</strong> Ivan Hans<strong>en</strong> sluttet sig til samarbejdet, gjort interesseret<br />
under et af mig g<strong>en</strong>nemført kursus i »u<strong>en</strong>delighedstromning« i Skjern<br />
(i sommer<strong>en</strong> 1978). Han bragte ekstra vitalitet til det af mig samlede private<br />
trommehold, der akkompagnerede Dinna's <strong>dans</strong>ere under d<strong>en</strong> ug<strong>en</strong>tlige
202<br />
træning, der som oftest fandt sted i Wilhelm Hans<strong>en</strong>'s kursuslokale i Gothersgade.<br />
Ivan startede des<strong>ud</strong><strong>en</strong> efteråret 1980 et begynderhold. I dette<br />
begynderhold er d<strong>en</strong> oprindelige vision af »brobygger-funktion<strong>en</strong>« vedligeholdt,<br />
da der indgår ikke blot <strong>og</strong> hovedsageligt amatører, m<strong>en</strong> <strong>og</strong>så et par<br />
børn på 5 <strong>og</strong> 10 år. Endelig oprettedes på initiativ af Ivan Hans<strong>en</strong> <strong>og</strong> Gert<br />
Mort<strong>en</strong>s<strong>en</strong> et professionelt slagtøjs<strong>en</strong>semble hovedsagelig bestå<strong>en</strong>de af<br />
konservatoriest<strong>ud</strong>er<strong>en</strong>de.<br />
Det kan være svært at afgrænse for<strong>ud</strong>sætningerne for tilblivels<strong>en</strong> af »Tidligt<br />
Forårs<strong>dans</strong>e« fordi, som jeg håber hermed at have antydet, så mange<br />
omstændigheder <strong>og</strong> samspil konstant har grebet ind. For eks. er samarbejdet<br />
med Bo Holt<strong>en</strong>s kor »Ars Nova« af stor betydning, <strong>og</strong> det kom i stand<br />
under »D<strong>en</strong> Tredie Tilstand«, der samm<strong>en</strong>bragte så forskellige gruppem<strong>en</strong>taliteter<br />
som Billedstof teatrets , Marie Lalanders, for<strong>ud</strong><strong>en</strong> Dinnas, Bo's <strong>og</strong><br />
Einars samt Ivans <strong>og</strong> mine grupper! I d<strong>en</strong>ne samm<strong>en</strong>hæng bør nævnes et<br />
samarbejde med korleder<strong>en</strong> Gunnar Eriksson, der samm<strong>en</strong> med <strong>dans</strong>er<strong>en</strong><br />
Barbara Wilczek g<strong>en</strong>nemførte <strong>en</strong> »mix-forestilling« af mine nyere kor- <strong>og</strong><br />
instrum<strong>en</strong>tal satser i <strong>en</strong> bevægelsesori<strong>en</strong>teret samm<strong>en</strong>hæng.<br />
I skriv<strong>en</strong>de stund for<strong>ud</strong>ses et samarbejde med Borås kommune om et<br />
større projekt inddrag<strong>en</strong>de lokale kræfter, ledet af distriktsleder Torgel<br />
Persson.<br />
På det værkmæssige plan må »Tidligt Forårs<strong>dans</strong>e« anses som <strong>en</strong> slags<br />
replik i <strong>en</strong> situation, næppe som et værk i lighed med »Krystalspejlinger«,<br />
som det skylder væs<strong>en</strong>tlige dele af sin eksist<strong>en</strong>s (<strong>og</strong> slet ikke et værk som det<br />
projekterede Wolfli-spil »Tanz in Paradies«). Til de konkrete for<strong>ud</strong>sætninger<br />
hØrer, at de i »Hvirvler« nævnte opspændinger, <strong>fra</strong> 1 til 15 ansatser, er<br />
anv<strong>en</strong>dt i orkestral samm<strong>en</strong>hæng i orkesterværket »Twilight« (1977), hvortil<br />
Dinna har skabt <strong>en</strong> adækvat solo, der <strong>ud</strong>gør et visuelt, rytmisk kontrapunkt<br />
til dirig<strong>en</strong>t<strong>en</strong>s armbevægelser. I »Twilight« er d<strong>en</strong>ne »A-ide« sat ind i såvel<br />
to-tonige som syv-tonige realisationers samm<strong>en</strong>hæng. B-stykket er resultatet<br />
især af Århusgrupp<strong>en</strong>s st<strong>ud</strong>ier i det »hierarkiske accelerando«, hvor<br />
stadig længere »bølger« tilsynekommer , fortættes <strong>og</strong> bruser væk i et perman<strong>en</strong>t<br />
opsat tempo.<br />
I C-stykket g<strong>en</strong>findes især de i køb<strong>en</strong>havner-privat-grupp<strong>en</strong> anv<strong>en</strong>dte <strong>og</strong><br />
»<strong>ud</strong>forskede« samm<strong>en</strong>hænge af rytmernotiver; (det er jo forskelligt hvor<br />
godt <strong>og</strong> int<strong>en</strong>sivt motiver »snakker samm<strong>en</strong>«. F.eks. er »pischopper« i flere<br />
»bølgelængder« særdeles inciter<strong>en</strong>de at lytte til <strong>og</strong> kombinationer af »Grov<br />
Gyld<strong>en</strong>« <strong>og</strong> »Pischop« i samme bølgelængde ligeledes, derimod er andre<br />
forbindelser måske uinteressante - dette opdages kun ved praksis).<br />
Det er min opfattelse, at d<strong>en</strong>ne opdagerfærd <strong>en</strong>dnu står ved sin på mange<br />
måder usikre begyndelse. Alt kan ske.
Tidligt Forårs Danse - komposition<strong>en</strong><br />
Af Ivan Hans<strong>en</strong><br />
203<br />
D<strong>en</strong> kompositoriske baggrund for »Tidligt Forårs Danse« (1980) bygger,<br />
som de fleste af Per Nørgårds værker sid<strong>en</strong> ca. 1960, på hans såkaldte<br />
»u<strong>en</strong>delighedsrække« - et tone-bevægelsesprincip som i Tidligt Forårs <strong>dans</strong>e<br />
er baseret på d<strong>en</strong>s <strong>en</strong>kleste form med bare to toner (lys <strong>og</strong> mørk).<br />
U<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong> (herefter u-rækk<strong>en</strong>) er ikke <strong>en</strong> fast <strong>musik</strong>alsk materialestruktur<br />
der fastfryser <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> på forhånd (som dodekafoni <strong>og</strong> serialisme)<br />
- m<strong>en</strong> er netop et bevægelsesprincip som kan bruges på vidt forskelligt<br />
<strong>musik</strong>alsk materiale, <strong>fra</strong> kromatik til diatonik, p<strong>en</strong>tatonik, overtonerækker<br />
, firetonerækker , tretonerækker osv. - Og altså totonerækker - <strong>og</strong> det er<br />
d<strong>en</strong> form der har været <strong>ud</strong>gangspunkt for de s<strong>en</strong>este års quasiimproviserede<br />
samspil-<strong>musik</strong> for slagtøj, bl.a. »Tidligt Forårs Danse«.<br />
Jeg skal her prøve at klargøre det materialetekniske fundam<strong>en</strong>t - g<strong>en</strong>erelt<br />
<strong>og</strong> i d<strong>en</strong> specielle <strong>ud</strong>formning i »Tidligt Forårs Danse«.<br />
U<strong>en</strong>delighedsrække - <strong>fra</strong> metamorfose til hierarkisk <strong>musik</strong><br />
Hos mange komponister efter Schønberg har der ligget et str<strong>en</strong>gt, selvgjort<br />
strukturelt princip til grund for kompositionsarbejdet. Hos Nørgård drejer<br />
det sig om <strong>en</strong> kombination af det <strong>dans</strong>ke »metamorfose-princip« (<strong>fra</strong> Holmboe<br />
sid<strong>en</strong> slutning<strong>en</strong> af 1940erne) <strong>og</strong> d<strong>en</strong> serielle teknik (<strong>fra</strong> Rom, Kolnavantgard<strong>en</strong><br />
omkring 1960) - videre<strong>ud</strong>viklet i <strong>en</strong> speciel teknik, u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong>,<br />
som man kunne betegne som »metamorfos<strong>en</strong> i seriel <strong>ud</strong>formning«<br />
- et kompositionsprincip som Nørgård efter mange eksperim<strong>en</strong>ter<br />
fandt frem til omkring 1960. Om disse siger Nørgård:<br />
»U<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong> opstod som et melodisk bevægelsesprincip<br />
omkr. 1959-60 efter mange forsøg på at finde alternativer der for<strong>en</strong>ede<br />
rækketeknikk<strong>en</strong>s (f.x. tolvtonerækk<strong>en</strong>) »arkitektoniske« fordele<br />
med <strong>en</strong> uophørlig nyskabelse - i modsætning til det klaustrofobisk<br />
lukkede ved f.x. de tolv toners kreds<strong>en</strong> i sig selv, (trods eller måske<br />
netop understreget af de »Iovlige« ombytninger, for<strong>fra</strong>, bag<strong>fra</strong>, hver<br />
fjerde o.s.v.). U<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong> er ikke knyttet til bestemte toner,<br />
kan <strong>ud</strong>folde sig ind<strong>en</strong>for ethvert tænkeligt skalasystem, m<strong>en</strong> bevarer
204<br />
d<strong>og</strong> id<strong>en</strong>titet<strong>en</strong> i kraft af sine ind<strong>en</strong>for systemet lovbundne bevægelser<br />
ind<strong>en</strong>for d<strong>en</strong> valgte skala«.12<br />
Følg<strong>en</strong>de skitser <strong>og</strong> citater viser forskellige <strong>ud</strong>formninger af dette bevægelsesprincip<br />
<strong>fra</strong> metamorfose til u<strong>en</strong>delighedsrække: Metamorfos<strong>en</strong>s stadige<br />
organiske videre<strong>ud</strong>vikling af et lille »celle« - motiv (ex. 1) behandles i <strong>en</strong><br />
mere stram strukturel form (ex. 2 - »kvartkvint-permutation«) der i løbet af<br />
4 permutationer giver <strong>en</strong> ny »celle« (motivet vil således »vandre g<strong>en</strong>nem<br />
kvintcirkl<strong>en</strong>« <strong>og</strong> tilbage til <strong>ud</strong>gangspunktet efter 188 toner). I ex. 3 er det<br />
firetone-cell<strong>en</strong>s egne intervaller der permuteres - i omv<strong>en</strong>ding <strong>ud</strong><strong>fra</strong> tone 1,<br />
retv<strong>en</strong>ding <strong>ud</strong><strong>fra</strong> tone 2, omv<strong>en</strong>ding <strong>ud</strong><strong>fra</strong> tone 3, retv<strong>en</strong>ding <strong>ud</strong><strong>fra</strong> tone 4 =<br />
fire nye toner. De er d<strong>og</strong> svært g<strong>en</strong>k<strong>en</strong>delige i forhold til »cell<strong>en</strong>« <strong>og</strong> det er<br />
karakteristisk at d<strong>en</strong>ne interval permutation ikke er brugt i n<strong>og</strong><strong>en</strong> værker.<br />
I ex. 4 (u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong>) er kun et interval (her lille sekund opad i <strong>en</strong><br />
kromatisk skala) <strong>ud</strong>gangspunkt - »motor« - for bevægels<strong>en</strong>.<br />
Bevægelsesprincippet (omv<strong>en</strong>dt interval <strong>ud</strong><strong>fra</strong> næstsidste tone + retv<strong>en</strong>dt<br />
interval <strong>ud</strong><strong>fra</strong> næstsidste tone = 2 nye toner) giver <strong>en</strong> række, der fornyes i<br />
u<strong>en</strong>delighed, samtidig med at d<strong>en</strong> er »hierarkisk« dvs. rækk<strong>en</strong> g<strong>en</strong>dannes i<br />
proportionskanons (på hver 4.,16.,64. osv. tone) <strong>og</strong> i omv<strong>en</strong>ding. ligeledes<br />
hierarkisk i proportionskanons, (på hver 2.,8.,32., 128. osv. tone).<br />
Netop d<strong>en</strong>ne bevægelsesform anv<strong>en</strong>der Nørgård til komposition <strong>fra</strong> ca.<br />
1961. D<strong>en</strong> rummer både serialism<strong>en</strong>s lovmæssige bevægelser (her u<strong>en</strong>deligt)<br />
<strong>og</strong> g<strong>en</strong>k<strong>en</strong>delighed, hierarkisk samordning <strong>og</strong> polyfon samordning af materialet.<br />
Des<strong>ud</strong><strong>en</strong> er d<strong>en</strong> frit stillet med h<strong>en</strong>syn til skalagrundlag.<br />
I ex. 4--10 ses u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong> brugt på forskellige skalatyper (kromatisk,<br />
diatonisk, tertsskalaer , kvartskaIa, tritonusskala, overtoneskaia <strong>og</strong><br />
totoneskala) .<br />
De videre eksperim<strong>en</strong>ter med dette kompositionsgrundlag sker op g<strong>en</strong>nem<br />
1960erne - inklusive collage, fonetiske, mikrotonale- <strong>og</strong> interfer<strong>en</strong>sfænom<strong>en</strong>er<br />
- op til 1968 hvor u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong> får sin g<strong>en</strong>nemført hierarkisk,<br />
flerstemmige <strong>ud</strong>formning i »Rejs<strong>en</strong> ind i d<strong>en</strong> gyldne Skærm«, hvor d<strong>en</strong><br />
hierarkiske u<strong>en</strong>delighedsrække (på kromatisk basis) <strong>ud</strong>delegeres i symfonisk<br />
orkester. År<strong>en</strong>e efter viser især Nørgårds interesse for et u<strong>en</strong>delighedsprincip<br />
(der <strong>og</strong>så er hierarkisk samordnet) i rytmikk<strong>en</strong>. Her bliver »det<br />
gyldne snit« som det tilnærmelsesvist findes i Fibunaccirækk<strong>en</strong> (1, 1,2,3,5,<br />
8, 13,21,34, osv) grundlag for <strong>en</strong> rytmisk u<strong>en</strong>delighedsrække, som <strong>og</strong>så kan<br />
danne åbne hierarkier (3, 5, 8, 5) ligesom d<strong>en</strong> melodiske u<strong>en</strong>delighedsrække.<br />
Over- <strong>og</strong> undertone-harmonifænom<strong>en</strong>et (naturtonerækk<strong>en</strong> <strong>og</strong> diff<strong>en</strong>stonefænom<strong>en</strong>et)<br />
- hvis deltoner jo <strong>og</strong>så står i »gyldne« forhold til hinand<strong>en</strong> -<br />
bliver hos Nørgård <strong>fra</strong> ca. 1972 det harmoniske fundam<strong>en</strong>t for komposition.<br />
Samm<strong>en</strong>fatning<strong>en</strong> af de tre bevægelsesprincipper (i melodi, rytmik <strong>og</strong> harmonik)<br />
sker i 3. symfoni 1972-75 under betegnels<strong>en</strong> »hierarkisk <strong>musik</strong>«.
207<br />
tempolag giver næst<strong>en</strong> sig selv). Melodi-repertoiret der følger er <strong>en</strong> del af<br />
hvad vi har eksperim<strong>en</strong>teret os frem til de s<strong>en</strong>este år: hvad sker der hvis man<br />
betoner hver 3. tone <strong>og</strong> hvordan »slås«/»kæler«/»samarbejder« d<strong>en</strong> med<br />
grundrækk<strong>en</strong> i f.x. BL 1, 2 eller 4? - eller med d<strong>en</strong> »melodi« der kun spiller<br />
grundrækk<strong>en</strong>s »lyse« toner? Det er det, trommegrupperne har eksperim<strong>en</strong>teret<br />
med, <strong>og</strong> det er dette repertoire, der er grundlaget i »Tidligt Forårs<br />
Danse«.<br />
ex. 12
210<br />
Korets forårs-sang, der i første g<strong>en</strong>nemsyngning akkompagneres af korresponder<strong>en</strong>de<br />
»pischop«-rytmer i tempolag svar<strong>en</strong>de til korets, afløses i forårs-sangvariationer<br />
(d<strong>en</strong> såkaldte »darm-sang«) af tromme-modrytmer<br />
»Grov Gyld<strong>en</strong>«,» Fin Gyld<strong>en</strong>« <strong>og</strong> - som vist her - »Fase-treere«:<br />
ex. 15<br />
Og forårs-sang<strong>en</strong>s-repris<strong>en</strong> betegner <strong>en</strong> ny samm<strong>en</strong>smeltning, ikke nøjagtigt<br />
korresponder<strong>en</strong>de kor-pischop til tromme-pischop, som i første g<strong>en</strong>nemsyngning,<br />
m<strong>en</strong> i et spr<strong>ud</strong>l<strong>en</strong>de samspil af »Parture«, Højre- <strong>og</strong> V<strong>en</strong>strebetoninger,<br />
Vifter, Timeglas med forårssang<strong>en</strong>s »pischopper«, som bliver<br />
det fælles samlingspunkt for slutning<strong>en</strong>, hvor koret til sidst klinger roligt<br />
<strong>ud</strong>:
ex. 16<br />
Det bemærkes at værket ved opførelser ikke spilles efter noder (det er <strong>en</strong><br />
node-fri samspils<strong>musik</strong>) m<strong>en</strong> efter »b<strong>og</strong>stav-koder«, betegn<strong>en</strong>de »melodi<strong>en</strong>«<br />
i d<strong>en</strong> 64-toneramme, der er tale om. Repris<strong>en</strong> - vist i noder ex. 16 - vil<br />
da i d<strong>en</strong> langt mere praktiske <strong>og</strong> <strong>musik</strong>alsk frigør<strong>en</strong>de notation se således <strong>ud</strong><br />
for trommernes vedkomm<strong>en</strong>de:<br />
ex. 17: samme ex. som før i »kodepartitur«.<br />
14'<br />
211
Tidligt Forårs Danse: Korepgrafi<strong>en</strong><br />
Af Dinna Bjørn<br />
213<br />
Da Per Nørgård i 1976 præs<strong>en</strong>terede mig for to-tonerytmerækk<strong>en</strong>, blev jeg<br />
med det samme fuldstændig grebet af d<strong>en</strong> utrolige kombination af begrænsning<br />
<strong>og</strong> det ubegrænsede, som jeg oplevede lå i selve grundprincipperne for<br />
d<strong>en</strong>s tilblivelse <strong>og</strong> eksist<strong>en</strong>s. D<strong>en</strong> str<strong>en</strong>ge lovmæssighed i de u<strong>en</strong>delige spejlinger<br />
af de to toner lys <strong>og</strong> mørk, <strong>og</strong> de næst<strong>en</strong> ubegrænsede muligheder for<br />
at <strong>ud</strong>trykke d<strong>en</strong>ne lovmæssighed. Dette var <strong>en</strong> <strong>ud</strong>fordring til min fantasi <strong>og</strong><br />
nysgerrighed, <strong>og</strong> gav mig følels<strong>en</strong> af, at lovmæssighed<strong>en</strong> bagved snarere <strong>en</strong>d<br />
at være <strong>en</strong> begrænsning gav<strong>en</strong> fantastisk frihed til at vælge blandt <strong>ud</strong>tryksmulighederne<br />
<strong>og</strong> kombinere dem på stadigt nye måder.<br />
Som <strong>dans</strong>er begyndte jeg straks at tænke i bevægelsesmæssige parallelbaner<br />
, <strong>og</strong> blev optaget af tank<strong>en</strong> om at »opfinde« et sæt grund bevægelser , der<br />
ganske nøje fulgte grundprincipperne for rytmerække, <strong>og</strong> derfor ville eje de<br />
samme fasciner<strong>en</strong>de eg<strong>en</strong>skaber. Som kore<strong>og</strong>raf øjnede jeg her <strong>en</strong> spænd<strong>en</strong>de<br />
mulighed for at tvinge mig selv bort <strong>fra</strong> altid at tænke i d<strong>en</strong> klassiske<br />
ballets grundtrin. Derfor ville jeg begynde med at lave n<strong>og</strong>le ganske <strong>en</strong>kle<br />
grundbevægelser , som ville forholde sig harmonisk til <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>, <strong>ud</strong> <strong>fra</strong> d<strong>en</strong><br />
l<strong>og</strong>iske tanke, at de blev skabt af samme stof, så at sige. Jeg opdagede, at<br />
der faktisk allerede var <strong>en</strong> indbygget bevægelse i dette rytmiske system, thi<br />
når man sidd<strong>en</strong>de <strong>ud</strong>førte selve d<strong>en</strong> <strong>en</strong>kle grundrytme på to trommer, så<br />
kom hele kropp<strong>en</strong> naturligt ind i <strong>en</strong> svingningsbevægelse med visse acc<strong>en</strong>ter<br />
omkring de betonede slag.<br />
Ud <strong>fra</strong> grund-ide<strong>en</strong> om, at d<strong>en</strong> lyse tone skulle modsvares af højre side af<br />
kropp<strong>en</strong> <strong>og</strong> d<strong>en</strong> mørke af v<strong>en</strong>stre (<strong>en</strong> naturligt opstået ide, idet d<strong>en</strong> lyse<br />
tone spilles med højre hånd <strong>og</strong> d<strong>en</strong> mørke med v<strong>en</strong>stre) startede jeg da med<br />
at lave et helt <strong>en</strong>kelt basis-bevægelses mønster , <strong>ud</strong>elukk<strong>en</strong>de bestå<strong>en</strong>de af<br />
ganske almindelige gå-trin, dvs. vægtoverflyttelser <strong>fra</strong> det <strong>en</strong>e b<strong>en</strong> til det<br />
andet. Det er så simpelt, at det ikke kræver n<strong>og</strong><strong>en</strong> ballet<strong>ud</strong>dannelse at<br />
<strong>ud</strong>føre. Det består (hvis vi tager <strong>en</strong> hel Periode, der f.eks. i »Tidligt Forårs<br />
Danse« er d<strong>en</strong> grundlægg<strong>en</strong>de spilleramme) af to-o g-tredive gå-trin, når<br />
man regner et gå-trin for <strong>en</strong> to-leddet størrelse, nemlig: En vægtforflyttelse<br />
til det b<strong>en</strong>, der sættes til sid<strong>en</strong> (eller frem, eller tilbage, alt efter i hvad<br />
retning basis bevægels<strong>en</strong> <strong>ud</strong>føres) <strong>og</strong> <strong>en</strong> saml<strong>en</strong> af vægt<strong>en</strong> ig<strong>en</strong> på to b<strong>en</strong> ved<br />
at trække det andet b<strong>en</strong> til det første. Hvis man så husker på, at lys hele<br />
tid<strong>en</strong> modsvarer højre b<strong>en</strong> <strong>og</strong> mørk v<strong>en</strong>stre, er det hermed muligt for <strong>en</strong>hver<br />
læser af dette straks at <strong>ud</strong>føre d<strong>en</strong> grundlægg<strong>en</strong>de basisbevægelse:
214<br />
Et skridt til højre, hvor v<strong>en</strong>stre lukkes til, et til v<strong>en</strong>stre, hvor højre lukkes<br />
til, et skridt til v<strong>en</strong>stre, hvor højre lukkes til, et til højre, hvor v<strong>en</strong>stre lukkes<br />
til. (Hermed har vi <strong>ud</strong>ført otte gå-trin ialt = <strong>en</strong> fase, dvs. første fjerdedel af<br />
basisbevægelsesmønstret). Dette fortsætter så med:<br />
Et skridt til v<strong>en</strong>stre, hvor højre lukkes til, et til højre, hvor v<strong>en</strong>stre lukkes<br />
til, et skridt til højre, hvor v<strong>en</strong>stre lukkes til, et skridt til v<strong>en</strong>stre, hvor højre<br />
lukkes til. (Hermed er vi så nået til halvdel<strong>en</strong> af Period<strong>en</strong>, <strong>og</strong> and<strong>en</strong> halvdel<br />
<strong>ud</strong>føres ved at g<strong>en</strong>tage and<strong>en</strong> fase først <strong>og</strong> derefter første fase af gåmønstret<br />
- ifølge spejlingsprincippet!)<br />
Dette er faktisk grundlaget for kore<strong>og</strong>rafi<strong>en</strong> til »Tidligt Forårs Danse« -<br />
der i sine to versioner (april 1980 <strong>og</strong> januar 1981) er h<strong>en</strong>holdsvis syv<strong>en</strong>de <strong>og</strong><br />
ott<strong>en</strong>de sk<strong>ud</strong> på <strong>ud</strong>viklingstræet, der begyndte med »D<strong>en</strong> afbr<strong>ud</strong>te Sang« i<br />
1977 <strong>og</strong> fortsatte med »Tider <strong>og</strong> Højtider«, »Twilight«, »Krystalspejlinger«,<br />
Tromme<strong>dans</strong> <strong>og</strong> solo i »Tredje Tilstand« <strong>og</strong> »Linjer <strong>og</strong> Spil«.<br />
Variationerne over det <strong>musik</strong>alske grundmønster - to-tonerytmerækk<strong>en</strong><br />
- er g<strong>en</strong>nemgået i Ivan Hans<strong>en</strong>s afsnit - <strong>og</strong> til hver af dem findes <strong>en</strong> bevægelsesmæssig<br />
parallel, direkte <strong>ud</strong>ledt af basis-gåmønstret. »Tidligt Forårs<br />
Danse« viser n<strong>og</strong>le af dem: Grov Gyld<strong>en</strong>, Fin Gyld<strong>en</strong>, Fase-treer. Periodetreer,<br />
Partur, Højrebetoning, V<strong>en</strong>stre betoning , Bred Vifte, Smal Vifte <strong>og</strong><br />
Timeglasset.<br />
En af de mest hørbart karakteristiske forandringer af det <strong>en</strong>kle basismønster<br />
er Pischop'<strong>en</strong>. R<strong>en</strong>t rytmisk forekommer d<strong>en</strong> ved at hver gang samme<br />
tone (dvs. <strong>en</strong>t<strong>en</strong> lys eller mørk) skal slås an to gange lige efter hinand<strong>en</strong> i <strong>en</strong><br />
Periode, slår man kun ton<strong>en</strong> an første gang, på <strong>en</strong> karakteristisk måde med<br />
håndkant<strong>en</strong>, der giver <strong>en</strong> særlig rumlig klang, hvorefter man bruger det<br />
andet slag, man ellers skulle have slået an, til at dæmpe klang<strong>en</strong> <strong>fra</strong> det<br />
første slag ved at lægge fingr<strong>en</strong>e h<strong>en</strong> over trommeskindet. Dette giver r<strong>en</strong>t<br />
Iydmæssigt et indtryk af kun et slag, <strong>og</strong> <strong>en</strong> dæmpning af dets <strong>ud</strong>klang. Og<br />
dette slag bliver synkopisk, da det ifølge lys-mørk spejlmønstret hele tid<strong>en</strong><br />
vil falde på 2- <strong>og</strong>/eller 4-slag<strong>en</strong>e i takt<strong>en</strong>. Det modsvar<strong>en</strong>de bevægelses mØnster<br />
følger samme princip på d<strong>en</strong> måde, at man på det første slag sætter<br />
tåspids<strong>en</strong> i gulvet med vægtoverflytning på det b<strong>en</strong>, det gælder (afhængig af<br />
lys eller mørk tone), <strong>og</strong> på det andet slag (dvs. dæmpning<strong>en</strong>) lukker til ved<br />
at sætte hæl<strong>en</strong> i gulvet, altså tå-hæl på samme b<strong>en</strong>. Dette giver <strong>og</strong>så <strong>en</strong> synlig<br />
acc<strong>en</strong>t på 2- <strong>og</strong> 4-slag<strong>en</strong>e, idet hele kropp<strong>en</strong> jo løftes, når man sætter tåspids<strong>en</strong><br />
i gulvet <strong>og</strong> samtidig lader d<strong>en</strong>ne tåspids overtage kropsvægt<strong>en</strong>, <strong>og</strong> på<br />
næste slag (det stumme) lader d<strong>en</strong>ne løftning af kropp<strong>en</strong> »<strong>ud</strong>klinge« ved at<br />
sætte hæl<strong>en</strong> i gulvet <strong>og</strong> få kropp<strong>en</strong> ned i normalt niveau ig<strong>en</strong>.<br />
Hvis man så understreger tåspids-ansats<strong>en</strong> med <strong>en</strong> tilsvar<strong>en</strong>de stor armbevægelse,<br />
som følges af <strong>en</strong> kropsduvning, <strong>og</strong> <strong>en</strong> hovedbevægelse, der følger<br />
arm<strong>en</strong>; ja, så begynder det at ligne <strong>dans</strong>! Og det var jo derh<strong>en</strong>, jeg ville.
215<br />
Til <strong>dans</strong> hører <strong>og</strong>så arm<strong>en</strong>es, hændernes, hovedets <strong>og</strong> torso<strong>en</strong>s bevægelser.<br />
Og når der er tale om kore<strong>og</strong>rafi, er disse bevægelser ikke tilfældige: de<br />
er for<strong>ud</strong>planlagte <strong>og</strong> følger regler. I klassisk ballet er der bestemte regler<br />
for, hvornår <strong>og</strong> hvordan man bruger arm<strong>en</strong>e i forhold til de trin, b<strong>en</strong><strong>en</strong>e<br />
<strong>ud</strong>fører. På min videre opdagelsesrejse mod et helt nyt grundbevægelsessystem<br />
prøvede jeg da at ornam<strong>en</strong>tere basisgåmønstret med tilsvar<strong>en</strong>de<br />
arm- , hoved- <strong>og</strong> overkropsbevægelser , følg<strong>en</strong>de samme grundregler.<br />
Det overordnede princip er stadigvæk, at lys tone i <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> modsvares<br />
af <strong>en</strong> højre-bevægelse - eller <strong>en</strong> hovedbevægelse opad, <strong>en</strong> kropsbevægelse<br />
fremad eller <strong>en</strong> i rumlig h<strong>en</strong>se<strong>en</strong>de extrovert bevægelse, m<strong>en</strong>s mørk modsvares<br />
af <strong>en</strong> v<strong>en</strong>stre-bevægelse - eller <strong>en</strong> bevægelse nedad, tilbage eller<br />
introvert. På d<strong>en</strong> måde kan man så straks til basisgåmønstret føje helt<br />
synkrone arm- <strong>og</strong> hoved bevægelser - for eksempel: For hvert skridt på højre<br />
fod løftes tillige højre arm <strong>og</strong> hovedet ser opad!<br />
M<strong>en</strong> her er det at n<strong>og</strong>le andre regler begynder at gribe ind. Hvis det<br />
overfor nævnte <strong>ud</strong>føres med minutiøs nøjagtighed, vil det aldrig komme til<br />
at ligne <strong>dans</strong>, m<strong>en</strong> blot mekanik. På dette tidspunkt af min færd skete der<br />
imidlertid n<strong>og</strong>et forbløff<strong>en</strong>de: Jeg oplevede det som om principperne selv<br />
viste vej. Thi ved langsomt at gøre mig selv fortrolig med basisbevægelsesmønstret<br />
<strong>ud</strong>ført i praksis i forskellige tempolag (= bølgelængder , BL) begyndte<br />
jeg at kunne mærke inde<strong>fra</strong>, havd der føltes organisk rigtigt. Hvis<br />
b<strong>en</strong><strong>en</strong>e for eksempel var i BL 1 (d<strong>en</strong> hurtige) var det naturligst at lade<br />
arm<strong>en</strong>e bevæge sig i <strong>en</strong> langsommere bølgelængde, <strong>og</strong> så b<strong>en</strong>ytte arm<strong>en</strong>es<br />
<strong>og</strong> hændernes bevægelser til at fremhæve særlige acc<strong>en</strong>ter i det rytmiske, i et<br />
modspil til basisbevægels<strong>en</strong>. Så startede jeg med at lave <strong>en</strong> række interessante<br />
eksperim<strong>en</strong>ter ( interessante fordi de for mig, som klassisk <strong>dans</strong>er, var<br />
så forskellige <strong>fra</strong> det, jeg plejede at beskæftige mig med r<strong>en</strong>t bevægelsesmæssigt),<br />
der bestod i at dele kropp<strong>en</strong> op i forskellige bølgelængder! Det vil<br />
sige, at jeg for eksempel lod mine b<strong>en</strong> bevæge sig i <strong>en</strong> givet variation af<br />
basismønstret i BL 1 (som jeg gav d<strong>en</strong> <strong>dans</strong>e-rytmiske betegnelse: Hurtig)<br />
m<strong>en</strong>s jeg bevægede mine arme i BL 2 (<strong>dans</strong>e-rytmisk kaldet: Middel), <strong>og</strong><br />
måske <strong>en</strong>dda i <strong>en</strong> and<strong>en</strong> variant af basismønstret, <strong>og</strong> mit hovede i BL 4<br />
(<strong>dans</strong>e-rytmisk kaldet: Langsom)! Da det begyndte at fungere, vovede jeg<br />
som næste skridt at lege lidt med det ved at skifte bølgelængde midt i <strong>en</strong><br />
Periode - for eksempel at lade hovedbevægels<strong>en</strong> gå over i BL 2 (Middel) <strong>og</strong><br />
arm<strong>en</strong>e i BL 4 (Langsom), alt im<strong>en</strong>s b<strong>en</strong><strong>en</strong>e - som det faste holdepunkt -<br />
forblev i BL I(Hurtig).<br />
Alt dette gav mig mange spænd<strong>en</strong>de <strong>og</strong> lærerige oplevelser, m<strong>en</strong>s jeg<br />
stadig gik <strong>og</strong> arbejdede med det for mig selv, al<strong>en</strong>e samm<strong>en</strong> med Per <strong>og</strong><br />
n<strong>og</strong>le få andre <strong>musik</strong>ere. Det dristigste eksperim<strong>en</strong>t, jeg nåede til selv at<br />
kunne <strong>ud</strong>føre, var, at bevæge b<strong>en</strong><strong>en</strong>e i BL 4, hovedet i BL5 <strong>og</strong> arm<strong>en</strong>e i BL
216<br />
3 samtidig! »G<strong>ud</strong>indefemmer<strong>en</strong>« døbte vi d<strong>en</strong>ne variant, <strong>og</strong> d<strong>en</strong> forekommer<br />
i »Linjer <strong>og</strong> Spil«!<br />
Det hele kom d<strong>og</strong> først rigtigt i skred for mig, da jeg i 1977 fik samlet <strong>en</strong><br />
gruppe frivillige <strong>dans</strong>ere til to ug<strong>en</strong>tlige øvetimer samm<strong>en</strong> med <strong>musik</strong>erne.<br />
På det tidspunkt var jeg i d<strong>en</strong> situation, at jeg ig<strong>en</strong>nem mit eget forarbejde<br />
allerede havde øjnet så mange muligheder for kombinationer af mønstre <strong>og</strong><br />
tempolag <strong>og</strong> måder at bruge dem på (f.eks. som solo<strong>dans</strong> contra gruppe<strong>dans</strong>,<br />
<strong>og</strong> i forskellige formationer <strong>og</strong> retninger i rummet), at det var svært<br />
for mig at v<strong>en</strong>te på det øjeblik, hvor <strong>dans</strong>ere var blevet lige så fortrolige<br />
med grundprincipperne som jeg. Jeg følte, at jeg hele tid<strong>en</strong> var lidt foran i<br />
mine visioner. Dobbelt fantastisk var det da for mig, da jeg efter cirka et års<br />
arbejde med <strong>dans</strong>erne fik <strong>en</strong> response, der var meget stærkere, <strong>en</strong>d jeg<br />
havde turdet forv<strong>en</strong>te. Pl<strong>ud</strong>selig kunne jeg bare mærke, hvordan <strong>dans</strong>erne<br />
selv gegyndte at ane de samme muligheder i stoffet, som jeg selv, <strong>og</strong> få<br />
visioner med h<strong>en</strong>syn til hvordan det kunne <strong>ud</strong>vikle sig <strong>og</strong> bruges. Dette var,<br />
syntes jeg, <strong>en</strong> kolossal bekræftelse på livskraft<strong>en</strong> bag disse 64-Perioders<br />
begræns<strong>en</strong>de lovmæssighed. Jeg oplevede, hvordan <strong>dans</strong>erne lidt efter lidt<br />
begyndte at kunne færdes fortroligt <strong>og</strong> hjemmevant i de forskellige bølgelængders<br />
verd<strong>en</strong>er, <strong>og</strong> gå ind <strong>og</strong> <strong>ud</strong> af dem, <strong>og</strong> finde tilbage, hvis de faldt <strong>ud</strong><br />
af <strong>en</strong> periode. Og jeg kunne se på dem, at de følte <strong>en</strong> indre glæde derved,<br />
der svarede til min eg<strong>en</strong> oplevelse, <strong>og</strong> - bedst af alt - de begyndte <strong>og</strong>så selv<br />
at komme med ideer til videre<strong>ud</strong>vikling af grundsystemet, nye måder at<br />
bruge det på.<br />
Dette er jo - stadig - kun <strong>en</strong> begyndelse; m<strong>en</strong> de otte <strong>dans</strong>eres response<br />
har bekræftet for mig, at detteher kan blive til mere <strong>en</strong>d blot hjernegymnastik<br />
<strong>og</strong> r<strong>en</strong>t intellektuelt tilfredsstill<strong>en</strong>de øvelser i at splitte kropp<strong>en</strong> op i<br />
dele, der skal bevæge sig i forskellige bølgelængder. Alt dette er utrolig<br />
svært <strong>og</strong> tager tid at blive fortrolig med; m<strong>en</strong> det hører blot til det forbered<strong>en</strong>de<br />
stadium. Til forskel <strong>fra</strong> and<strong>en</strong> form for kore<strong>og</strong>rafi - hvor man som<br />
<strong>ud</strong>øv<strong>en</strong>de <strong>dans</strong>er først <strong>og</strong> fremmest er r<strong>en</strong>t modtag<strong>en</strong>de, <strong>og</strong> af <strong>en</strong> kore<strong>og</strong>raf<br />
bliver »fodret« med alt det stof, m<strong>en</strong> så sid<strong>en</strong>h<strong>en</strong> g<strong>en</strong>nem sin krop <strong>og</strong> med<br />
sin eg<strong>en</strong> personlighed skal bearbejde <strong>og</strong> prøve at give sin eg<strong>en</strong> tolkning, d<strong>og</strong><br />
stadig under kore<strong>og</strong>raf<strong>en</strong>s regie - så er der i disse u<strong>en</strong>deligheds rytmer <strong>og</strong><br />
-<strong>dans</strong>es princip <strong>en</strong> mulighed for <strong>en</strong> helt and<strong>en</strong> arbejdssituation. M<strong>en</strong> for at<br />
d<strong>en</strong> skal kunne fungere, må <strong>dans</strong>erne hver især først <strong>og</strong> fremmest være<br />
fuldstændigt fortrolige med principperne bag de bevægelser, de gør, <strong>og</strong><br />
disses nære samm<strong>en</strong>hæng med <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>. De skal forstå, <strong>og</strong> ikke blot imitere,<br />
det der bliver vist. M<strong>en</strong> når man er nået så langt, må mulighed<strong>en</strong> <strong>og</strong>så<br />
være til stede for <strong>en</strong> hidtil uk<strong>en</strong>dt form for samarbejde, ikke blot <strong>mellem</strong><br />
komponist <strong>og</strong> kore<strong>og</strong>raf, m<strong>en</strong> <strong>og</strong>så <strong>mellem</strong> <strong>dans</strong>erne <strong>og</strong> <strong>musik</strong>erne.<br />
Ig<strong>en</strong>nem <strong>en</strong> sådan arbejdssituation forestiller jeg mig at der kan skabes
217<br />
improvisationsforløb, af længere varighed, der <strong>og</strong>så vil kunne virke tilfredsstill<strong>en</strong>de<br />
for publikum at se på, <strong>og</strong> ikke blot blive til et tilfældighedernes<br />
vildnis. I <strong>en</strong> sådan fællesimprovisation vil der nemlig eksistere <strong>en</strong> ibo<strong>en</strong>de<br />
harmoni i det synlige bevægelsesmønster, såvel som i det lydlige billede, <strong>og</strong><br />
i<strong>mellem</strong> disse, idet der vil være »møder« på hvert 64. slag (hvis man har<br />
valgt Period<strong>en</strong> som grund<strong>en</strong>hed for improvisationsforløbet), <strong>og</strong> højre-v<strong>en</strong>stre<br />
bevægelserne vil være samm<strong>en</strong>fald<strong>en</strong>de <strong>og</strong> synkrone med lys-mØrkacc<strong>en</strong>terne.<br />
Samtidig vil der finde <strong>en</strong> spænd<strong>en</strong>de såvel hørbar som synlig<br />
<strong>ud</strong>spaltning i forskellige verd<strong>en</strong>er sted; verd<strong>en</strong>er der vil modsige hinand<strong>en</strong>,<br />
kontrastere, supplere, af <strong>og</strong> til harmonere <strong>og</strong> falde over<strong>en</strong>s med, gå til <strong>og</strong> <strong>fra</strong><br />
for til sidst alle at mødes ig<strong>en</strong> på det 65. slag, der tillige er d<strong>en</strong> nye Etter.<br />
I »Tidligt Forårs Danse« er d<strong>en</strong> kun et <strong>en</strong>kelt sted, hvor jeg har vovet at<br />
b<strong>en</strong>ytte improvisation<strong>en</strong> i kore<strong>og</strong>rafi<strong>en</strong>. Det er i B-del<strong>en</strong>, der er afslutning<strong>en</strong><br />
på d<strong>en</strong> lange solo, jeg har haft i A-del<strong>en</strong>. M<strong>en</strong> struktur<strong>en</strong> i rest<strong>en</strong> af<br />
kore<strong>og</strong>rafi<strong>en</strong> er af <strong>en</strong> sådan art, at jeg godt kan forestille mig mange flere<br />
steder i C-del<strong>en</strong> (Postl<strong>ud</strong>iet), der efterhånd<strong>en</strong> som <strong>dans</strong>erne er blevet helt<br />
fortrolige med <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> <strong>og</strong> bevægelsesmønstr<strong>en</strong>e kunne frigives til fri fællesimprovisation<br />
over et »grundtema« som for eksempel: Fin Gyld<strong>en</strong>. D<strong>en</strong><br />
grundlægg<strong>en</strong>de spille ramme i C-del<strong>en</strong> af »Tidligt Forårs Danse« er 64-Period<strong>en</strong>,<br />
hvilket gør det muligt at for<strong>ud</strong>bestemme varighed<strong>en</strong> af et improvisationsforløb<br />
på forhånd, hvad<strong>en</strong>t<strong>en</strong> det skal være i <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> eller i <strong>dans</strong><strong>en</strong>,<br />
eller i begge dele. Man bestemmer da, at det skal vare i så <strong>og</strong> så mange<br />
Perioder, for derefter atter at fortsætte i det for<strong>ud</strong>fastlagte mønster.<br />
I d<strong>en</strong> s<strong>en</strong>este version af »Tidligt Forårs Danse« (Januar 1981) er kore<strong>og</strong>rafi<strong>en</strong><br />
stadigvæk helt fastlagt <strong>og</strong> bevidst brugt som <strong>en</strong> illustration til det<br />
rytmiske lydbillede - <strong>en</strong> visualisering af det, m<strong>en</strong> hører. Når der spilles<br />
Pischop, <strong>ud</strong>fører <strong>dans</strong>erne d<strong>en</strong> kore<strong>og</strong>rafiske parallel til Pischop, når der<br />
spilles Gyldne rytmer, <strong>dans</strong>es der Gyldne trinmønstre <strong>og</strong> bevægelsesfigurer ,<br />
<strong>og</strong> Vifterne i <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> ledsages af de <strong>dans</strong>ede Vifter. Solopig<strong>en</strong> er d<strong>en</strong><br />
<strong>en</strong>este, der af <strong>og</strong> til bryder mønstret ved at <strong>dans</strong>e kontrapunktisk til det, der<br />
høres.<br />
Variationerne i synsbilledet fremkommer da først <strong>og</strong> fremmest ved kombinationerne<br />
af det samme bevægelsesmønster i forskellige bølgelængder,<br />
eller forskellige bevægelsesmønstre i samme bølgelængde. Og dernæst i de<br />
muligheder der ligger i, at bevægelserne kan <strong>ud</strong>føres i forskellige retninger i<br />
rummet <strong>og</strong> i forskellige formationer.<br />
R<strong>en</strong>t kompositorisk opfatter Per »Krystalspejlinger« som hovedværket, i<br />
forhold til hvilket de s<strong>en</strong>ere værker: Tredje Tilstands Trommesang <strong>og</strong> »Tidligt<br />
Forårs Danse« (i d<strong>en</strong>nes to versioner) er at betragte som »aflæggere«<br />
med focusering på visse detaljer eller afsnit <strong>fra</strong> »Krystalspejlinger« <strong>og</strong> <strong>en</strong><br />
selvstændig videre<strong>ud</strong>vikling af disse. R<strong>en</strong>t kore<strong>og</strong>rafisk opfatter jeg selv
218<br />
»Tidligt Forårs Danse« som det mest helstøbte <strong>og</strong> detaljerige værk, der har<br />
h<strong>en</strong>tet sit grundstof <strong>fra</strong> de forrige, m<strong>en</strong> som er mere <strong>en</strong>d blot <strong>en</strong> »aflægger«<br />
deraf.<br />
Det <strong>en</strong>este, der er nøjagtig id<strong>en</strong>tisk med tidligere værks kore<strong>og</strong>rafi er min<br />
solo (A-del<strong>en</strong>), der er id<strong>en</strong>tisk med første halvdel af solo<strong>en</strong> <strong>fra</strong> »Tider <strong>og</strong><br />
HØjtider«. D<strong>en</strong>ne solo blev i sin fuldstændige version overført til »Krystalspejlinger«,<br />
m<strong>en</strong>s d<strong>en</strong> optrådte for første gang i sin forkortede (halve) <strong>ud</strong>gave<br />
i »Tredje Tilstand« - her med et efterspil (B-del<strong>en</strong>). Og det er i d<strong>en</strong>ne<br />
form, d<strong>en</strong> g<strong>en</strong>findes i »Tidligt Forårs Danse«. Her har d<strong>en</strong> fået et kore<strong>og</strong>rafisk<br />
akkompagnem<strong>en</strong>t af fem <strong>dans</strong>eres rytmiske ring<strong>dans</strong> <strong>ud</strong><strong>en</strong>om. (I <strong>en</strong><br />
<strong>en</strong>klere <strong>ud</strong>gave i første-version<strong>en</strong>, <strong>og</strong> <strong>en</strong> mere detaljerig i and<strong>en</strong>-<strong>ud</strong>gav<strong>en</strong>).<br />
R<strong>en</strong>t kore<strong>og</strong>rafisk er der to hoved-afsnit i »Tidligt Forårs Danse«:<br />
1. Solo<strong>en</strong> - der er formet som <strong>en</strong> rituel <strong>dans</strong> med et akkompagnem<strong>en</strong>t af de<br />
fem <strong>dans</strong>ere <strong>ud</strong><strong>en</strong>om (A-del<strong>en</strong>), der kulminerer i et ekstatisk <strong>ud</strong>br<strong>ud</strong> for<br />
solopig<strong>en</strong> al<strong>en</strong>e, til et mægtigt rytmisk accelerando, der <strong>og</strong>så r<strong>en</strong>t stemnings<strong>og</strong><br />
<strong>ud</strong>tryksmæssigt er g<strong>en</strong>givet i <strong>dans</strong><strong>en</strong>. (B-del<strong>en</strong>)<br />
2. Postl<strong>ud</strong>iet (C-del<strong>en</strong>) - der i første-<strong>ud</strong>gav<strong>en</strong> tillige blev <strong>dans</strong>et som Præl<strong>ud</strong>ium<br />
(før A) med nøjagtig id<strong>en</strong>tisk kore<strong>og</strong>rafi - der har tre formdele: a) d<strong>en</strong><br />
rituelle <strong>og</strong> mere formale indledning, b) Variationerne, der bliver mere ekstatiske<br />
for alle <strong>dans</strong>erne <strong>og</strong> c) Repris<strong>en</strong>.<br />
Solo<strong>en</strong> er r<strong>en</strong>t kore<strong>og</strong>rafisk bygget op som <strong>en</strong> spiralsnoning, omkring sin<br />
eg<strong>en</strong> akse i begyndels<strong>en</strong> <strong>og</strong> <strong>ud</strong>vid<strong>en</strong>de sin radius i takt med de <strong>en</strong>kelte leddeles<br />
vækstforøgelse på et anslag ad gang<strong>en</strong> (gange tolv). Hver 360-graders<br />
omdrejning i kore<strong>og</strong>rafi<strong>en</strong> svarer til tolv g<strong>en</strong>tagelser af et led; <strong>og</strong> da ledd<strong>en</strong>e<br />
stadigt bliver længere, bygg<strong>en</strong>de sig op til d<strong>en</strong> 16-leddede størrelse (= Fas<strong>en</strong>)<br />
bliver hver omdrejning i solo<strong>en</strong> tilsvar<strong>en</strong>de af længere varighed <strong>og</strong><br />
bred<strong>en</strong>de sig mere <strong>og</strong> mere <strong>ud</strong> i rummet. (Fig. 1 viser <strong>en</strong> illustration af min<br />
eg<strong>en</strong> notation af d<strong>en</strong>ne solo). Ind<strong>en</strong>for de <strong>en</strong>kelte led illustreres betoningsskift<strong>en</strong>e<br />
med tilsvar<strong>en</strong>de hurtige fodbevægelser <strong>og</strong> acc<strong>en</strong>tueringer, der bliver<br />
stadigt »vildere«, for til sidst (da Fas<strong>en</strong> er nået) at føre solopig<strong>en</strong> <strong>ud</strong> i<br />
ekstas<strong>en</strong> <strong>og</strong> lade h<strong>en</strong>de tage hele rummet i besiddelse med sin <strong>dans</strong> (Bdel<strong>en</strong>).<br />
Da Fas<strong>en</strong> til slut efter accelerandoet atter nedbrydes til et <strong>en</strong>kelt anslag,<br />
synker solopig<strong>en</strong> om på gulvet, <strong>og</strong> Postl<strong>ud</strong>iet (C-del<strong>en</strong>) begynder. De fem<br />
andre <strong>dans</strong>ere - placeret i <strong>en</strong> V-figur, der åbner sig <strong>ud</strong>ad - starter med at<br />
bevæge sig i <strong>en</strong> r<strong>en</strong> Pischop-verd<strong>en</strong>. Først unisont i BL 4 (= Langsom).<br />
Sid<strong>en</strong>h<strong>en</strong> spaltes der bevæge Ises mæssi gt såvel som lydligt <strong>ud</strong> i fire forskellige<br />
bølgelængder: BL 1, BL 2, BL 4 <strong>og</strong> BL 8 (d<strong>en</strong> sidstnævnte r<strong>en</strong>t <strong>dans</strong>erytmisk<br />
kaldet Super-langsom). Dernæst brydes V-figur<strong>en</strong>, samtidig med at<br />
solopig<strong>en</strong> vækkes til fornyet liv <strong>og</strong> rejser sig for at deltage i d<strong>en</strong> rituelle<br />
gruppe<strong>dans</strong>, der nu spalter sig mere <strong>og</strong> mere op i forskellige variationsmu-
219<br />
ligheder ind<strong>en</strong>for 64-Perioderne: Almindelig basis-gåbevægelse, Grov Gyld<strong>en</strong>,<br />
Fin Gyld<strong>en</strong>, Fasetreere, <strong>og</strong> Periodetreere, såvel fremad- som tilbagemarcher<strong>en</strong>de,<br />
for at slutte i <strong>en</strong> ny figur: En diagonal, hvor de fem <strong>dans</strong>ere<br />
går over til <strong>en</strong> mere statisk bevægelse, med<strong>en</strong>s solo pig<strong>en</strong> bevæger sig i<br />
modrytmer omkring dem. Under det efterfølg<strong>en</strong>de <strong>musik</strong>alske accelerando<br />
lukker de fem <strong>dans</strong>ere sig i <strong>en</strong> slow-motion-bevægelse helt tæt ind omkring<br />
solopig<strong>en</strong>, for derefter at åbne op ig<strong>en</strong> i et stadigt langsommere <strong>og</strong> langsommere<br />
bevægelsestempo, indtil <strong>en</strong> ny figur har dannet sig: De fem piger<br />
overfor solopig<strong>en</strong>. I det øjeblik bevægels<strong>en</strong> er gået helt i stå, starter PostI<strong>ud</strong>iets<br />
Reprise-del, hvor det nu er de <strong>ud</strong>præget <strong>dans</strong>ante kombinationer, som<br />
tager rummet i fuld besiddelse, der er de fremhersk<strong>en</strong>de: Partur, Højre- <strong>og</strong><br />
V<strong>en</strong>stre betoninger , Bred <strong>og</strong> Smal vifte <strong>og</strong> Timeglasset. Til allersidst v<strong>en</strong>des<br />
tilbage til Pischopverd<strong>en</strong><strong>en</strong>, der først <strong>ud</strong>føres tutti i BL 2, derefter atter<br />
<strong>en</strong>gang opspaltes i de fire bølgelængder <strong>og</strong> samles i BL 2 ig<strong>en</strong>, hvorunder<br />
<strong>dans</strong>erne forsvinder <strong>ud</strong> i de fire verd<strong>en</strong>shjørner <strong>og</strong> lader orkestret afslutte<br />
med et fortissimo-ekko af Pischop-rytm<strong>en</strong> i <strong>en</strong>dnu <strong>en</strong> Periode.<br />
Når man er <strong>ud</strong>e i så nye <strong>og</strong> stadigt uprøvede områder som d<strong>en</strong>ne form for<br />
kore<strong>og</strong>rafi i nært forhold til <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>, er det vigtigt at have et »Iøs<strong>en</strong>« eller<br />
et »kaldesignal« som alle, såvel <strong>dans</strong>ere som <strong>musik</strong>ere, k<strong>en</strong>der <strong>og</strong> ved hvad<br />
betyder. På vores kore<strong>og</strong>rafiske rejse g<strong>en</strong>nem »Tidligt Forårs Danse« har vi<br />
et sådant signal ved hver ny Periodes begyndelse, hvor et lyst triangelslag<br />
forkynder, at her starter <strong>en</strong> ny Periode. Er man gået vild, kan man finde<br />
hjem ig<strong>en</strong> her. Det er det, der holder samm<strong>en</strong> på hele d<strong>en</strong> kore<strong>og</strong>rafiske<br />
struktur.<br />
Og det er <strong>og</strong>så det, at et sådant signal kan fungere som vejviser <strong>og</strong><br />
tryghedssymbol, i <strong>en</strong> sådan skabelses- <strong>og</strong> arbejdsproces, der giver næring til<br />
de drømme <strong>og</strong> visioner, jeg har, med h<strong>en</strong>syn til fremtidige muligheder for<br />
improvisationsforløb ind<strong>en</strong>for d<strong>en</strong>ne struktur. M<strong>en</strong> mine visioner går <strong>en</strong>dnu<br />
videre: De omfatter <strong>og</strong>så forestilling<strong>en</strong> om indførels<strong>en</strong> af et dramatisk <strong>ud</strong>tryk<br />
som <strong>en</strong> videre<strong>ud</strong>vikling af disse bevægelsesmønstre <strong>og</strong> -figurer, der <strong>fra</strong><br />
skabels<strong>en</strong> af er r<strong>en</strong>t rytme-bestemt; m<strong>en</strong> som i det øjeblik, de er ved at »gå<br />
på rygmarv<strong>en</strong>« af <strong>dans</strong>erne (<strong>og</strong> derved blive til <strong>en</strong> naturlig måde at bevæge<br />
sig på til det, man hører) rummer mulighed<strong>en</strong> for at få, eller blive til, et<br />
<strong>ud</strong>tryk.<br />
Allerede nu er der visse af bevægelsesfigurerne, der giver følelsesmæssige<br />
associationer. Under vores øvetimer oplevede vi nødv<strong>en</strong>dighed<strong>en</strong> af at have<br />
<strong>en</strong> fælles terminol<strong>og</strong>i, <strong>dans</strong>ere <strong>og</strong> <strong>musik</strong>ere i<strong>mellem</strong>; <strong>og</strong> derfor gav vi de<br />
forskellige variationer navne, efterhånd<strong>en</strong> som de dukkede op <strong>og</strong> blev fastlagt.<br />
N<strong>og</strong>le af disse navne viser, hvor nærligg<strong>en</strong>de det er at knytte associationer<br />
af dramatisk <strong>og</strong> følelsesmæssig art til de forskellige bevægelsesmønstre.<br />
I n<strong>og</strong>le tilfælde var det <strong>dans</strong>erne selv, der følte n<strong>og</strong>et bestemt ved at <strong>ud</strong>føre
220<br />
variation<strong>en</strong>, i andre tilfælde var det <strong>musik</strong>erne, der, som tilskuere, oplevede<br />
associationer til n<strong>og</strong>et, der inspirerede til følg<strong>en</strong>de navne på forskellige<br />
variationer: De fordømte, De salige, De flygt<strong>en</strong>de, De bort jagede <strong>og</strong> Satyr<strong>dans</strong>!<br />
Per har allerede i sit afsnit givet <strong>ud</strong>tryk for d<strong>en</strong> fornemmelse, vi allesamm<strong>en</strong><br />
har af at være på vej - lysvågne overfor de muligheder, stoffet selv<br />
anviser os på færd<strong>en</strong>. Jeg oplever, at det stof, vi arbejder med, er særdeles<br />
lev<strong>en</strong>de. Ikke blot lev<strong>en</strong>degjort g<strong>en</strong>nem komponist<strong>en</strong>s <strong>og</strong> kore<strong>og</strong>raf<strong>en</strong>s valg<br />
af muligheder, <strong>og</strong> <strong>dans</strong>ernes <strong>og</strong> <strong>musik</strong>ernes tolkninger af disse; m<strong>en</strong> lev<strong>en</strong>de<br />
som et væs<strong>en</strong>, der pl<strong>ud</strong>seligt, når tid<strong>en</strong> er inde <strong>og</strong> vi, der er på vej, er modne<br />
dertil, åb<strong>en</strong>barer nye sider af sig, der ikke al<strong>en</strong>e åbner op for nye veje, m<strong>en</strong><br />
<strong>og</strong>så føjer nye <strong>ud</strong>tryk <strong>og</strong> dim<strong>en</strong>sioner til det allerede opdagede <strong>og</strong> afprøvede.<br />
»Tidligt Forårs Danse« viser, hvor vi var i 1981- det bliver spænd<strong>en</strong>de at<br />
se, hvor det stof, som »Tidligt Forårs Danse« er skabt af, fører os h<strong>en</strong>.<br />
»Tidligt Forårs Danse« - analytiske<br />
betragtninger<br />
Af H<strong>en</strong>ning Urup<br />
Nærvær<strong>en</strong>de afsnit er baseret på iagttagelser <strong>og</strong> notater <strong>fra</strong> <strong>en</strong> række prØver<br />
på værket Tidligt Forårs Danse, hvilke forfatter<strong>en</strong> fulgte i <strong>en</strong> periode i<br />
foråret 1980, <strong>og</strong> som resulterede i bl.a. <strong>en</strong> opførelse på Glyptoteket i april<br />
1980 med medvirk<strong>en</strong> af koret Ars Nova, <strong>en</strong> slagtøjsgruppe bestå<strong>en</strong>de af<br />
blandt andet konservatoriest<strong>ud</strong>er<strong>en</strong>de <strong>og</strong> medlemmer af trommegrupp<strong>en</strong><br />
»Sol <strong>og</strong> Måne« (stiftet 1978 på grundlag af arbejdet med Per NØrgårds<br />
totone »u<strong>en</strong>delighedsrækker«) <strong>og</strong> Dinna Bjørn's <strong>dans</strong>egruppe. Dette samarbejde<br />
har resulteret i adskillige opførelser af værket, som har undergået<br />
stadige forandringer <strong>fra</strong> gang til gang, idet d<strong>og</strong> grundstruktur<strong>en</strong> stort set har<br />
været uændret. 14<br />
Prøvearbejdet foregik oftest således, at trommerne arbejdede al<strong>en</strong>e i ca.<br />
<strong>en</strong> times tid, hvorefter <strong>dans</strong>erne ankom. I værket indgår tillige korsatser ,<br />
m<strong>en</strong> prØver med samtlige medvirk<strong>en</strong>de har været begrænset til næst<strong>en</strong> <strong>ud</strong>elukk<strong>en</strong>de<br />
g<strong>en</strong>eralprøver før de eg<strong>en</strong>tlige opførelser.<br />
Afsnittet vil blive disponeret i <strong>en</strong> oversigtsmæssig <strong>analyse</strong> med <strong>ud</strong>gangspunkt<br />
i notater <strong>fra</strong> prøvearbejdet <strong>og</strong> opførels<strong>en</strong> på Glypoteket i april 1980
221<br />
<strong>og</strong> <strong>en</strong> efterfølg<strong>en</strong>de diskussion af de oplevelsesrnæssige aspekter af værket<br />
bl.a. på basis af <strong>en</strong> række interviews med n<strong>og</strong>le af de medvirk<strong>en</strong>de. Disse<br />
interviews stammer <strong>fra</strong> foråret 1981 <strong>og</strong> knytter sig derfor især til <strong>en</strong> s<strong>en</strong>ere<br />
opførelse af værket i <strong>en</strong> lidt ændret form.<br />
Oversigtsmæssig analytisk beskrivelse<br />
Tidligt Forårs Danse var ved opførels<strong>en</strong> i april 1980 i hovedsag<strong>en</strong> opbygget<br />
som <strong>en</strong> repriseform, bestå<strong>en</strong>de af <strong>en</strong> første del: et Præl<strong>ud</strong>ium, som efter to<br />
<strong>mellem</strong>ligg<strong>en</strong>de dele blev g<strong>en</strong>taget som Postl<strong>ud</strong>ium. Præl<strong>ud</strong>iets byggest<strong>en</strong> er<br />
<strong>en</strong> række melodi formler afledt af totonerækk<strong>en</strong>: pischop (et lydefterlign<strong>en</strong>de<br />
ord), fin <strong>og</strong> grov gyld<strong>en</strong> (strukturer <strong>ud</strong>ledt af totone-u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong><br />
ved betoning af toner efter talforhold svar<strong>en</strong>de til »det gyldne snit«s proportioner),<br />
»3-ere« <strong>og</strong> »5-ere« (betoning af hver tredie h<strong>en</strong>holdsvis hver femte<br />
tone), »vifter« <strong>og</strong> »rumba«, alle samm<strong>en</strong> figurer afledt på forskellig måde af<br />
grundrækk<strong>en</strong>.<br />
Kore<strong>og</strong>rafisk svarer der til hver trommefigur <strong>en</strong> tilsvar<strong>en</strong>de <strong>dans</strong>efigur .<br />
Det overordnede princip er, at der til <strong>en</strong> lys trommetone svarer <strong>en</strong> bevægelse<br />
med højre side <strong>og</strong> til <strong>en</strong> mørk tone <strong>en</strong> bevægelse med v<strong>en</strong>stre side,<br />
Basistrinnet består af et trin f.eks. til sid<strong>en</strong> efterfulgt af <strong>en</strong> fodsamiing.<br />
Pischopfigur<strong>en</strong> (svar<strong>en</strong>de til <strong>en</strong> overbinding af succesive lyse eller mørke<br />
toner) associeres med <strong>en</strong> armbevægelse, de betonede toner i gyld<strong>en</strong>figur<strong>en</strong><br />
markeres kore<strong>og</strong>rafisk som drejninger op eller ned af håndflad<strong>en</strong>, <strong>og</strong> efter<br />
<strong>en</strong> række tilsvar<strong>en</strong>de principper er de forskellige <strong>dans</strong>efigurer opbygget -<br />
alle efter principper, der svarer helt til de konstruktive ideer for <strong>musik</strong>figurerne.<br />
Der h<strong>en</strong>vises iøvrigt til illustrationerne, som viser <strong>ud</strong>valgte eksempler på<br />
disse figurer i labanotation <strong>og</strong> Dinna Bjørns notation. (Fig. 1-7).<br />
Struktur<strong>en</strong> i Præl<strong>ud</strong>iet ses lettest <strong>ud</strong><strong>fra</strong> partiturbladet, som angiver d<strong>en</strong><br />
firstemmige sats ved i de <strong>en</strong>kelte stemmer at angive de foreskrevne figurer -<br />
som altså gælder både <strong>musik</strong>ere <strong>og</strong> <strong>dans</strong>ere. Sats<strong>en</strong> er opdelt i afsnit på 256<br />
slag markeret ved taktstreger. (Ex. 18)<br />
Komposition<strong>en</strong> indledes med pischop-figurer i t<strong>en</strong>orstemm<strong>en</strong>, hvortil<br />
<strong>dans</strong>erne bevæger sig i unisone figurer - herefter indsættes altstemm<strong>en</strong>, <strong>og</strong> i<br />
næste afsnit alle fire stemmer - stadig i pischopfigurer, m<strong>en</strong> i forskellige<br />
tempi (bølgelængder i Per NØrgård's terminol<strong>og</strong>i).<br />
Alt i alt kan indledning<strong>en</strong> frem til korets indsats ses som <strong>en</strong> polyfon sats<br />
for trommer <strong>og</strong> <strong>dans</strong>ere - begynd<strong>en</strong>de med <strong>en</strong> <strong>en</strong>kelt temaindsats, som<br />
herefter imiteres i de øvrige stemmer i forskellige tempo lag - resulter<strong>en</strong>de i<br />
<strong>en</strong> stadig mere kompliceret rytmestruktur <strong>og</strong> tæthed i både <strong>musik</strong> <strong>og</strong> <strong>dans</strong>,<br />
som stadig int<strong>en</strong>siveres efter korindsats<strong>en</strong>, idet flere forskellige rytmefigurer<br />
introduceres - <strong>og</strong>så her samtidigt i både <strong>musik</strong> <strong>og</strong> <strong>dans</strong>. Indtrykket af
222<br />
d<strong>en</strong> stig<strong>en</strong>de kompleksitet forstærkes af sats<strong>en</strong>s efterhånd<strong>en</strong> samtidige anv<strong>en</strong>delse<br />
af forskellige figurer (<strong>musik</strong>alsk <strong>og</strong> kore<strong>og</strong>rafisk) i forskellige tempolag,<br />
hvor forskellige <strong>dans</strong>ere <strong>ud</strong>fører hver sin stemme <strong>og</strong> dermed sine<br />
figurer i hvert sit tempo, <strong>og</strong> ydermere svarer de mere komplicerede <strong>musik</strong>figurer<br />
til mere komplicerede <strong>dans</strong>efigurer .<br />
Præl<strong>ud</strong>iets første afsnit kan fornemmes slutt<strong>en</strong>de ved accelerandoet i<br />
trommerne, hvor <strong>dans</strong>erne står stille, <strong>og</strong> dermed danner <strong>en</strong> modpol til <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s<br />
int<strong>en</strong>sivering.<br />
D<strong>en</strong> herpå følg<strong>en</strong>de del indledes af nye indsatser, m<strong>en</strong> nu i mere komplicerede<br />
former før<strong>en</strong>de frem til Præl<strong>ud</strong>iets afslutning i pischopfigurer, som<br />
<strong>og</strong>så var d<strong>en</strong> allerførste indled<strong>en</strong>de figur - m<strong>en</strong> nu i modsætning til indledning<strong>en</strong><br />
i flere samtidige tempolag.<br />
D<strong>en</strong> herefter følg<strong>en</strong>de del bygger som Præl<strong>ud</strong>iet på totone-u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong>,<br />
m<strong>en</strong> vil nok af <strong>en</strong> tilhører opfattes som et stadig stig<strong>en</strong>de accelerando,<br />
hvori <strong>en</strong>kelte figurer næppe umiddelbart lader sig <strong>ud</strong>skille af klangbilledet.<br />
Sats<strong>en</strong> <strong>ud</strong>førtes som solo<strong>dans</strong> af Dinna Bjørn, idet de øvrige <strong>dans</strong>ere<br />
var involverede i visse passager i nærmest <strong>en</strong> art akkompagnem<strong>en</strong>tsfigurer.<br />
Dans<strong>en</strong> fornemmes på tilsvar<strong>en</strong>de måde som <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> som et stadig stig<strong>en</strong>de<br />
accelerando, som i slutning<strong>en</strong> nedbrydes <strong>og</strong> <strong>en</strong>der med ing<strong>en</strong>ting, samtidig<br />
med at <strong>dans</strong>er<strong>en</strong> synker samm<strong>en</strong>, hvorpå Præl<strong>ud</strong>iet starter for<strong>fra</strong>, m<strong>en</strong><br />
nu som Postl<strong>ud</strong>ium <strong>og</strong> slutter værket. D<strong>en</strong>ne form svarer til opførels<strong>en</strong> på<br />
Glyptoteket i april 1980 - ved d<strong>en</strong> s<strong>en</strong>ere opførelse samme sted i januar<br />
1981 var der sket visse ændringer - bl.a. <strong>en</strong> opstramning af værket (som i<br />
april 1980 havde <strong>en</strong> varighed på ca. 45 minutter <strong>og</strong> i januar 1981 ca. det<br />
halve), <strong>og</strong> her<strong>ud</strong>over var de øvrige <strong>dans</strong>ere i højerere grad integrerede i<br />
solo afsnittet.<br />
Oplevelsesmæssige aspekter<br />
Et væs<strong>en</strong>tligt spørgsmål vil naturligt være dette: i hvor høj grad opfattes de<br />
for et givet værk tilgrundligg<strong>en</strong>de principper <strong>og</strong> int<strong>en</strong>tioner af andre mere<br />
eller mindre <strong>ud</strong><strong>en</strong>forstå<strong>en</strong>de personer, <strong>og</strong> hvor høj grad af indforståethed er<br />
nødv<strong>en</strong>dig for <strong>en</strong> forståelse heraf.<br />
D<strong>en</strong> overordnede struktur i tromme<strong>musik</strong>k<strong>en</strong> er principielt totone-u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong>,<br />
idet alle de forskellige figurer er afledt heraf, <strong>og</strong> et nærligg<strong>en</strong>de<br />
spørgsmål kunne derfor være: i hvor høj grad opfattes d<strong>en</strong>ne række af<br />
<strong>en</strong> tilhører, <strong>og</strong> svaret herpå synes nok at være dette, at <strong>en</strong> tilhører <strong>ud</strong><strong>en</strong><br />
forhåndsvid<strong>en</strong> om netop dette princip næppe vil opfatte d<strong>en</strong>ne struktur direkte,<br />
m<strong>en</strong> måske alligevel - ubevidst ev<strong>en</strong>tuelt - vil fornemme et <strong>en</strong>hedsprincip<br />
i <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> - måske i form af n<strong>og</strong>et monotont, som reelt kan tilskrives<br />
netop d<strong>en</strong>ne systematik, <strong>og</strong> i hvert tilfælde vil rækk<strong>en</strong>s rytme tydeligt<br />
fornemmes som <strong>en</strong> puls, der går g<strong>en</strong>nem hele værket.
223<br />
For at belyse disse forhold yderligere er der foretaget n<strong>og</strong>le interviews<br />
med <strong>en</strong> række af de medvirk<strong>en</strong>de <strong>dans</strong>ere <strong>og</strong> <strong>musik</strong>ere, <strong>og</strong> de vigtigste<br />
spørgsmål var her: hvad var det første indtryk <strong>og</strong> har dette indtryk ændret<br />
sig (som følge af større fortrolighed), hvordan passer <strong>musik</strong> <strong>og</strong> <strong>dans</strong> samm<strong>en</strong>,<br />
<strong>og</strong> hvilke kvaliteter eller mangel på sådanne k<strong>en</strong>detegner <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> <strong>og</strong><br />
<strong>dans</strong><strong>en</strong>.<br />
Hovedindholdet af disse interviews er samm<strong>en</strong>fattet i det nu følg<strong>en</strong>de resume:<br />
Fælles for alle de medvirk<strong>en</strong>de synes at være dette, at de i høj grad har<br />
opfattet hele projektet - omfatt<strong>en</strong>de <strong>en</strong> indled<strong>en</strong>de fase med arbejde <strong>ud</strong>elukk<strong>en</strong>de<br />
med grundrækk<strong>en</strong> <strong>og</strong> ganske <strong>en</strong>kle rytmefigurer efterfulgt af s<strong>en</strong>ere<br />
prøver <strong>og</strong> opførelser - som et meget spænd<strong>en</strong>de forløb, hvori man tydeligt<br />
har kunnet fornemme, at de opnåede resultater stadig blev bedre, eftersom<br />
teknikk<strong>en</strong> <strong>og</strong> fortrolighed<strong>en</strong> med systemet videre<strong>ud</strong>vikledes.<br />
Fælles for alle <strong>ud</strong>talelser har <strong>og</strong>så været, at man følte <strong>en</strong> meget tæt samm<strong>en</strong>hørighed<br />
<strong>mellem</strong> <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> <strong>og</strong> <strong>dans</strong><strong>en</strong>, <strong>og</strong> d<strong>en</strong>ne samm<strong>en</strong>hørighed var<br />
netop det <strong>specielt</strong> fasciner<strong>en</strong>de i projektet.<br />
Det er <strong>og</strong>så vigtigt af fastholde, at netop projektkarakter<strong>en</strong> - <strong>en</strong> stadig<br />
fremadskrid<strong>en</strong>de proces resulter<strong>en</strong>de i stadig nye facetter på basis af <strong>en</strong><br />
videre<strong>ud</strong>vikling af grundmaterialet - har været et væs<strong>en</strong>tligt incitam<strong>en</strong>t for<br />
de involverede.<br />
Der er almindelig <strong>en</strong>ighed om, at det er tromme<strong>musik</strong>k<strong>en</strong>, der spiller d<strong>en</strong><br />
altafgør<strong>en</strong>de rolle for <strong>dans</strong>erne, hvoraf n<strong>og</strong>le tilsynelad<strong>en</strong>de føler korets<br />
indsats som et delvis distraher<strong>en</strong>de elem<strong>en</strong>t, som ikke direkte påvirker <strong>dans</strong>erne,<br />
m<strong>en</strong> nærmest kun tilføjer n<strong>og</strong>le klanglige dim<strong>en</strong>sioner. På dette<br />
punkt synes (måske forståeligt) <strong>musik</strong>erne i højere grad at føle de klanglige<br />
aspekter.<br />
Alle har startet i projektet ved at lære det grundligg<strong>en</strong>de princip (u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong>),<br />
m<strong>en</strong> for n<strong>og</strong>le er princippet trådt i baggrund<strong>en</strong> til fordel for<br />
de afledte figurer, der så i højere grad <strong>ud</strong>gør n<strong>og</strong>le melodiformler , hvoraf<br />
komposition<strong>en</strong> så er samm<strong>en</strong>sat. Enkelte føler d<strong>og</strong> fortsat tydeligt u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong><br />
som løb<strong>en</strong>de konstant g<strong>en</strong>nem hele værket, m<strong>en</strong> måske primært<br />
som <strong>en</strong> puls.<br />
For alle gælder det, at hele fremførelsessituation<strong>en</strong> opfattes kammer<strong>musik</strong>alsk<br />
som et værk for <strong>musik</strong>ere <strong>og</strong> <strong>dans</strong>ere, som alle <strong>ud</strong>fører hver sin<br />
stemme <strong>ud</strong><strong>fra</strong> n<strong>og</strong>le fælles grundprincipper, <strong>og</strong> betegnels<strong>en</strong> »Kropp<strong>en</strong>s Musik«<br />
(som iøvrigt var titl<strong>en</strong> på koncert<strong>en</strong> på Glyptoteket jan. 1981 umiddelbart<br />
for<strong>ud</strong> for de foretagne interviews) føles meget betegn<strong>en</strong>de.<br />
N<strong>og</strong>le af de medvirk<strong>en</strong>de har givet <strong>ud</strong>tryk for, at de forbandt dramatiske<br />
elem<strong>en</strong>ter med <strong>dans</strong><strong>en</strong> <strong>og</strong> måske kunne ønske sig et mere <strong>ud</strong>talt dramaturgisk<br />
islæt, andre føler det <strong>ud</strong>elukk<strong>en</strong>de som r<strong>en</strong> kammer<strong>musik</strong> <strong>og</strong> føler
224<br />
<strong>specielt</strong> det »r<strong>en</strong>t <strong>musik</strong>alske samm<strong>en</strong>spil« <strong>ud</strong><strong>en</strong> »ekstra-<strong>musik</strong>alske/<strong>dans</strong>emæssige«<br />
aspekter som det fasciner<strong>en</strong>de.<br />
Afslutt<strong>en</strong>de bemærkninger - et forsøg på <strong>en</strong><br />
syntese<br />
Af H<strong>en</strong>ning Urup<br />
I det indled<strong>en</strong>de afsnit er der omtalt <strong>en</strong> række problemstillinger, som må<br />
anses for væs<strong>en</strong>tlige i forbindelse med koreol<strong>og</strong>isk <strong>analyse</strong>, <strong>og</strong> der er tillige<br />
opstillet <strong>en</strong> række krav, som bl.a. <strong>ud</strong>siger, at både »tekst<strong>analyse</strong>« <strong>og</strong><br />
»kontekst<strong>analyse</strong>« er nødv<strong>en</strong>dige kompon<strong>en</strong>ter i <strong>en</strong> fyldestgør<strong>en</strong>de <strong>analyse</strong>.<br />
Det vil derfor være rimeligt at samm<strong>en</strong>holde n<strong>og</strong>le af de opstillede krav med<br />
de opnåede resultater.<br />
Både komponist<strong>en</strong> <strong>og</strong> kore<strong>og</strong>raf<strong>en</strong> har i hvert sit afsnit redegjort for deres<br />
for<strong>ud</strong>sætninger <strong>og</strong> vej til værket, <strong>og</strong> der er tillige i artikl<strong>en</strong>s forskellige afsnit<br />
givet <strong>en</strong> <strong>analyse</strong> af <strong>en</strong> række af de kompon<strong>en</strong>ter, der - både <strong>musik</strong>mæssigt<br />
<strong>og</strong> <strong>dans</strong>emæssigt - <strong>ud</strong>gør værkets byggest<strong>en</strong>, <strong>og</strong> det er ligeledes beskrevet -<br />
primært i hovedtræk - hvorledes disse byggest<strong>en</strong> er samlet til d<strong>en</strong> helhed,<br />
som <strong>ud</strong>gør værket. Udover at værkets opbygning - herunder <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s <strong>og</strong><br />
<strong>dans</strong><strong>en</strong>s inbyrdes relationer - er beskrevet, er der tillige redegjort for n<strong>og</strong>le<br />
af de associationer <strong>musik</strong>k<strong>en</strong> <strong>og</strong> <strong>dans</strong><strong>en</strong> har givet de involverede <strong>dans</strong>ere <strong>og</strong><br />
<strong>musik</strong>ere. I d<strong>en</strong>ne forbindelse bør det anføres, at netop de navne, som de<br />
forskellige figurer er b<strong>en</strong>ævnt med, ofte er opstået spontant i arbejdsprocess<strong>en</strong><br />
- netop <strong>ud</strong><strong>fra</strong> associationer - <strong>og</strong> tillige <strong>ud</strong><strong>fra</strong> nødv<strong>en</strong>dighed<strong>en</strong> i at have<br />
<strong>en</strong> række navne til ind<strong>en</strong>tifikation af figurerne i det praktiske indst<strong>ud</strong>eringsarbejde.<br />
Det er fremgået af de for<strong>ud</strong>gå<strong>en</strong>de afsnit, at netop det projektagtige<br />
aspekt - dette at »værket « stadig har ændret sig, <strong>og</strong> at alle de involverede<br />
har følt sig direkte medskab<strong>en</strong>de i <strong>ud</strong>viklingsprocess<strong>en</strong> - har været et væs<strong>en</strong>tligt<br />
incitam<strong>en</strong>t for alle de medvirk<strong>en</strong>de. Dette, der ev<strong>en</strong>tuelt kunne<br />
formuleres som ønsket om, at <strong>en</strong>demålet er at muliggøre <strong>en</strong> kollektiv gruppeimprovisation<br />
på et fælles grundlag, kan forklares <strong>ud</strong><strong>fra</strong> netop d<strong>en</strong>ne tilbliveIsesproces,<br />
som bl.a. er muliggjort ved <strong>en</strong>kelthed<strong>en</strong> i grundmaterialet<br />
(totone-u<strong>en</strong>delighedsrækk<strong>en</strong> <strong>og</strong> de heraf afledede basisbevægelsesmønstre ).<br />
Musikk<strong>en</strong>s opbygning er iøvrigt illustreret med eksempler - både i node-
225<br />
notation <strong>og</strong> i d<strong>en</strong> notation bestå<strong>en</strong>de af forkortelser for de forskellige figurer<br />
opstillet i partiturform, som i praksis anv<strong>en</strong>des af »Sol <strong>og</strong> Måne«-grupp<strong>en</strong>s<br />
medlemmer som spilleforskrift, <strong>og</strong> disse figurer <strong>ud</strong>gør tillige <strong>dans</strong><strong>en</strong>s<br />
vigtigste byggest<strong>en</strong>, således at <strong>dans</strong><strong>en</strong>s struktur forløber parallelt med <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s.<br />
Enkelte <strong>ud</strong>valgte <strong>dans</strong>efigurer er tillige vist i labanotation <strong>og</strong> i Dinna<br />
Bjørn's eget notationssystem, der anv<strong>en</strong>der skematiske tegninger af <strong>en</strong> <strong>dans</strong>er<br />
set bag<strong>fra</strong> som grundsymboler for positioner, hvortil så føjes ekstra<br />
symboler angiv<strong>en</strong>de bevægelsesretning m.v. Transskription<strong>en</strong> i labanotation<br />
giver flere detaljer <strong>en</strong>d Dinna Bjørns notation <strong>og</strong> er <strong>ud</strong>ført på grundlag af<br />
Dinnas demonstrationer af de pågæld<strong>en</strong>de <strong>dans</strong>esekv<strong>en</strong>ser. Notation<strong>en</strong> må<br />
anses for at være præskriptiv, d. v .s, angiv<strong>en</strong>de forskrift<strong>en</strong> for figur<strong>en</strong>s <strong>ud</strong>førelse.<br />
Ved <strong>analyse</strong> af videobånd <strong>fra</strong> bl.a. prøverne på værket kan der således<br />
konstateres små indbyrdes forskelle <strong>mellem</strong> de <strong>en</strong>kelte <strong>dans</strong>eres <strong>ud</strong>førelse<br />
af bevægelserne. M<strong>en</strong> der kan (naturligvis!) <strong>og</strong>så konstateres små forskelle<br />
<strong>mellem</strong> Dinnas eg<strong>en</strong> <strong>ud</strong>førelse af figur<strong>en</strong> i d<strong>en</strong> <strong>dans</strong>emæssige <strong>og</strong> <strong>musik</strong>alske<br />
samm<strong>en</strong>hæng, <strong>og</strong> når <strong>ud</strong>førels<strong>en</strong> sker i form af <strong>en</strong> demonstration i forbindelse<br />
med forfatter<strong>en</strong>s samtidige nednotering af figurerne i labanotation. Dette<br />
fænom<strong>en</strong> giver altså <strong>og</strong>så <strong>en</strong> bekræftelse af kontekstanalys<strong>en</strong>s nødv<strong>en</strong>dighed<br />
- nemlig at bevægelsernes <strong>ud</strong>førelse er direkte afhængig af kontekst<strong>en</strong>. På<br />
d<strong>en</strong> and<strong>en</strong> side ses <strong>og</strong>så nødv<strong>en</strong>dighed<strong>en</strong> af d<strong>en</strong> detaljerede <strong>analyse</strong> af bevægelserne<br />
(her hør<strong>en</strong>de under begrebet »tekst<strong>analyse</strong>«), idet det netop er<br />
her, at kontekst<strong>en</strong>s indflydelse i dette tilfælde afslører sig. Samtidig hermed<br />
demonstreres <strong>og</strong>så, at <strong>en</strong> notation (dette gælder både <strong>musik</strong>notation <strong>og</strong><br />
<strong>dans</strong><strong>en</strong>otation) oftest kun giver n<strong>og</strong>le overordnede karakteristika, <strong>og</strong> mange<br />
små - m<strong>en</strong> stilistisk vigtige - karaktertræk, kommer først frem ved <strong>analyse</strong><br />
via a<strong>ud</strong>io-visuelle medier - for <strong>dans</strong>eanalys<strong>en</strong>s vedkomm<strong>en</strong>de primært videobånd<br />
15<br />
Der er i artikl<strong>en</strong> forsøgt at give beskrivelser <strong>og</strong> <strong>analyse</strong>r af ))Tidligt Forårs<br />
Danse« <strong>ud</strong><strong>fra</strong> forskellige indfaldsvinkler - både <strong>ud</strong><strong>fra</strong> komponist/kore<strong>og</strong>raf<br />
<strong>og</strong> de <strong>ud</strong>øv<strong>en</strong>des situation. En eg<strong>en</strong>tlig <strong>analyse</strong> af værket, som det opleves af<br />
det almindelige publikum, mangler. Det har ikke været muligt ind<strong>en</strong>for<br />
rammerne af d<strong>en</strong>ne artikel (<strong>og</strong> d<strong>en</strong>s forarbejde) at belyse alle aspekter af<br />
emnet tilstrækkeligt, <strong>og</strong> et væs<strong>en</strong>tligt problem er fortsat at kommunikere<br />
alle disse aspekter videre i skriftlig form - <strong>en</strong> form, som reelt afviger <strong>fra</strong><br />
<strong>dans</strong><strong>en</strong>s <strong>og</strong> <strong>musik</strong>k<strong>en</strong>s primære natur: skabt i nuet som funktion af tid<strong>en</strong>.<br />
Også d<strong>en</strong>ne artikel må nok nøjes med prædikatet at være <strong>en</strong> ansats til<br />
eg<strong>en</strong>tlig <strong>dans</strong>eforskning - <strong>en</strong> forskning, som må etableres på tværfaglig<br />
basis, i samarbejde, <strong>og</strong> i et eg<strong>en</strong>tligt forskningsmiljø. Det er d<strong>og</strong> håbet, at<br />
nærvær<strong>en</strong>de artikel kan <strong>ud</strong>gøre et bidrag til dette måls realisering.<br />
15 Musik & forskning
226<br />
Noter<br />
l. Se kongresrapport<strong>en</strong>: Nordisk Musik <strong>og</strong> Musikvet<strong>en</strong>skab under 1970-tallet, G6teborg Universitet<br />
1980, især s. 301, 302, 311.<br />
2. Der kan opstilles <strong>en</strong> lang række eksempler på fremførelsessituationer for <strong>dans</strong> <strong>og</strong> <strong>musik</strong> <strong>og</strong><br />
samspillet heri<strong>mellem</strong>, <strong>og</strong> oftest vil de i virkelighed<strong>en</strong> forekomm<strong>en</strong>de situationer være <strong>en</strong><br />
blandingsform af disse på teoretisk grundlag opstillede situationer - se f.eks. kongres rapport<strong>en</strong><br />
op.cit. H<strong>en</strong>ning Urup: Spillemands<strong>musik</strong> <strong>og</strong> folke<strong>dans</strong> i Danmark omkring 1979 -<br />
vilkår<strong>en</strong>es indflydelse (især s. 205-206), se <strong>en</strong>dvidere Bruce Taylor: Shake, Slow and<br />
Selection: an aspect of the tradition process reflected by discotheque dances in Berg<strong>en</strong>,<br />
Norway, Ethnomusicol<strong>og</strong>y vol. XXIV, nr. Is. 75-84. En behandling af især selskabs<strong>dans</strong><strong>en</strong><br />
i <strong>en</strong> sociol<strong>og</strong>isk samm<strong>en</strong>hæng findes i Frances Rust: Dance in society (London 1969).<br />
3. Alle de her nævnte <strong>musik</strong><strong>analyse</strong>teorier, som samm<strong>en</strong>fatt<strong>en</strong>de er behandlet i Poul Niels<strong>en</strong>'s<br />
D<strong>en</strong> Musikalske Form<strong>analyse</strong> (Køb<strong>en</strong>havn 1971) samt for La Rue's vedkomm<strong>en</strong>de i Guide<br />
lines for Style Analysis (New York 1970) - se tillige Ingmar B<strong>en</strong>gtson: Musikvet<strong>en</strong>skap<br />
(Stockholm 1973) - lader sig umiddelbart overføre til <strong>dans</strong>ekompositioner <strong>og</strong> vil kunne<br />
danne basis for <strong>en</strong> tilsvar<strong>en</strong>de kore<strong>og</strong>rafisk form<strong>analyse</strong>.<br />
4. Foundations for the analysis of the structure and form of folk dance: Asyllabus. Report of<br />
the IFMC St<strong>ud</strong>y Group for Folk Dance Terminol<strong>og</strong>y, 1972, Yearbook of the International<br />
Folk Music Council, vol 6, 1974, s. 115-135. Grundideerne her ligger tæt på de af La Rue<br />
anv<strong>en</strong>dte i »Guidelines« <strong>og</strong> metodikk<strong>en</strong> kan umiddelbart anv<strong>en</strong>des på andre <strong>dans</strong>eformer<br />
<strong>en</strong>d folke<strong>dans</strong>. Dette gælder <strong>og</strong>så andre <strong>analyse</strong>systemer som omhandlet i bl.a. H<strong>en</strong>ning<br />
Urup: De <strong>dans</strong>ke »polsk-<strong>dans</strong>e« <strong>belyst</strong> under anv<strong>en</strong>delse af komparativ kore<strong>og</strong>rafisk <strong>analyse</strong>teknik,<br />
Musik & Forskning l, 1975 s. 80-94.<br />
5. Per Nørgård: Hierarchic G<strong>en</strong>esis. Steps Towards a Natural Musical Theory, Dansk Årb<strong>og</strong><br />
for Musikforskning IX, 1978, s. 7-74.<br />
6. Perspektiv på Bournonville, red. Erik Asch<strong>en</strong>gre<strong>en</strong>, Marianne Hallar <strong>og</strong> Jørg<strong>en</strong> Heiner,<br />
Køb<strong>en</strong>havn 1980. Indholdet er primært bi<strong>og</strong>rafisk <strong>og</strong> teaterhistorisk. Enkelte ansatser til<br />
eg<strong>en</strong>tlig <strong>dans</strong>eforskning kan d<strong>og</strong> ses hist <strong>og</strong> her i værket.<br />
7. Systemet publiceredes første gang i 1928 af R<strong>ud</strong>olf von Laban under titl<strong>en</strong> Schrifttanz <strong>og</strong> er<br />
sid<strong>en</strong> videre<strong>ud</strong>viklet af Laban selv i samarbejde med bl.a. Albrecht Knust, Ann Hutchinson<br />
<strong>og</strong> Valerie Preston-Dunlop. Standardbetegnels<strong>en</strong> er nu »Labanotation« <strong>og</strong> vedrør<strong>en</strong>de<br />
systemet kan der h<strong>en</strong>vises til f.eks. Valerie Preston-Dunlop: Practical Kinet<strong>og</strong>raphy Laban<br />
(London 1%9) <strong>og</strong> især til Ann Hutchinson: Labanotation (2.ed., London 1970).<br />
8. En oversigt over n<strong>og</strong>le notationssystemer kan ses i f.eks. Jan Petter Blom: NotasjonsprobIerne<br />
r i folke<strong>dans</strong>forskning<strong>en</strong> (Norveg 15, Oslo 1972, s. 91-114) eller artikl<strong>en</strong> »Dans<strong>en</strong>otation«<br />
af Ann Hutchinson i Sohlmans <strong>musik</strong>lexikon bd. 2, s. 235-238 (Stockholm 1975). Se<br />
tillige det indled<strong>en</strong>de afsnit i Ann Hutchinson: Labanotation (2. ed., 1970 s. 1-5).<br />
9. CORD er <strong>en</strong> tværfaglig organisation åb<strong>en</strong> for alle med formålet at stimulere forskning i<br />
<strong>dans</strong> i alle d<strong>en</strong>s aspekter <strong>og</strong> beslægtede områder samt at bidrage til <strong>ud</strong>vikling af erfaringer<br />
<strong>og</strong> forskningsresultater <strong>og</strong> materiale iøvrigt. CORD's adresse er: Dance Departm<strong>en</strong>t, New<br />
York University, <strong>og</strong> CORD <strong>ud</strong>s<strong>en</strong>der årligt <strong>en</strong> »Dance Research Annual« <strong>og</strong> to »Dance<br />
Research Journal«s.<br />
10. Som eksempler på publikationer <strong>fra</strong> CORD kan f.eks. nævnes: CORD, Dance-Research<br />
Annual I, 1%7 indehold<strong>en</strong>de rapporter om projekter ved colleges <strong>og</strong> universiteter, problemer<br />
ved st<strong>ud</strong>iet af historisk <strong>dans</strong> <strong>og</strong> bevægelses<strong>analyse</strong> - herunder <strong>en</strong> <strong>analyse</strong> af Doris<br />
Humphrey's »Water St<strong>ud</strong>y« <strong>fra</strong> 1928 <strong>ud</strong><strong>fra</strong> begrebsapparatet <strong>fra</strong> Laban's bevægelsesteorier<br />
<strong>og</strong> effort-shape-<strong>analyse</strong> (Level, Shape flow, Effort flow, Group relationship, Group formation)<br />
baseret på filmoptagelser <strong>og</strong> <strong>dans</strong>epartitur i labanotation.<br />
Historisk <strong>dans</strong> <strong>specielt</strong> <strong>fra</strong> r<strong>en</strong>æssanc<strong>en</strong> <strong>og</strong> barokk<strong>en</strong> behandles i Research Annuals III <strong>og</strong>
227<br />
IV (1969 <strong>og</strong> 1972). Dance Research Annual IX (1978) indeholder i hovedsag<strong>en</strong> artikler om<br />
labanotation som forskningsværktøj samt <strong>en</strong> række øvrige artikler med emner spænd<strong>en</strong>de<br />
<strong>fra</strong> Bournonville, <strong>dans</strong> <strong>og</strong> antropol<strong>og</strong>i til anv<strong>en</strong>delse af computerteknik i forbindelse med<br />
labanotation.<br />
Dance Research Annual XI (1978) har titl<strong>en</strong> Psychol<strong>og</strong>ical Perspectives on Dance.<br />
11. Udgangspunktet kan være <strong>en</strong> film eller <strong>en</strong> videooptagelse af <strong>en</strong> fremførelse - ev<strong>en</strong>tuelt<br />
suppleret med optagelser <strong>fra</strong> indst<strong>ud</strong>eringsarbejdet. Optagelser på videobånd er iøvrigt<br />
meget velegnede som <strong>ud</strong>gangspunkt for koreol<strong>og</strong>isk st<strong>ud</strong>ie af <strong>dans</strong>, <strong>og</strong> anv<strong>en</strong>dels<strong>en</strong> af bl.a<br />
slow-motion <strong>og</strong> still-billede er et vigtigt værktøj ved bevægelses<strong>analyse</strong> <strong>og</strong> ev<strong>en</strong>tuel transskription<br />
i f.eks. labanotation - suppleret med andre f.eks. grafiske notationssystemer.<br />
12. Noter til Lerch<strong>en</strong>borgs slot's NØrgård-<strong>ud</strong>stilling 1979.<br />
13. Gert Mort<strong>en</strong>s<strong>en</strong> <strong>og</strong> Ivan Hans<strong>en</strong>: Bali <strong>og</strong> Danmark.<br />
Dansk Musiktidsskrift, 55 årg. nr. 4, februar 1981, s. 173-186.<br />
14. Blandt de medvirk<strong>en</strong>de har n<strong>og</strong>le været med ved alle opførelser, andre har kun medvirket<br />
ved n<strong>og</strong>le af gang<strong>en</strong>e. D<strong>en</strong> efterfølg<strong>en</strong>de fortegnelse indeholder navne på alle, der har<br />
medvirket ved d<strong>en</strong> <strong>en</strong>e eller begge opførelser af »Tidligt Forårs Danse« (april 1980 <strong>og</strong><br />
januar 1981).<br />
Musikere: »Sol <strong>og</strong> Måne«-grupp<strong>en</strong>, slagtøjsspillerne: Per Anders<strong>en</strong>, Bo Sigård Anders<strong>en</strong>,<br />
Ivan Hans<strong>en</strong>, Anders Hermann, R<strong>en</strong>e Mathis<strong>en</strong>, Sør<strong>en</strong> Monrad, Gert Mort<strong>en</strong>s<strong>en</strong>, Hanne<br />
Niss<strong>en</strong>, Jeppe Nørgård, Per NØrgård, Tomas R<strong>ud</strong> Peters<strong>en</strong>, Kurt Riisgaard, Clas Sj ob lom<br />
(<strong>og</strong>så obo) <strong>og</strong> H<strong>en</strong>rik Toft.<br />
Vokalgrupp<strong>en</strong> »Ars Nova« (dirig<strong>en</strong>t: Bo Holt<strong>en</strong>).<br />
Dansere: Dinna Bjørn, Annemette Borch, Anne-Lise Børre, Nellie Crump, Raffaella<br />
Dalvang, Christine Gyll<strong>en</strong>berg, Anne K<strong>en</strong>nedy <strong>og</strong> Barbara Wilczek.<br />
15. På Dansk Dansehistorisk Arkiv, Musikvid<strong>en</strong>skabeligt Institut, Køb<strong>en</strong>havns Universitet,<br />
findes videooptagelser af »Tidligt Forårs Danse« samt yderligere dokum<strong>en</strong>tationsmateriale<br />
til belysning af værket, dets tilblivelse <strong>og</strong> for<strong>ud</strong>sætninger.<br />
IS'
228<br />
Fig. 1: Dinna Bjørn's notation af solo<strong>en</strong> i A-del<strong>en</strong>.<br />
Eksemplet her viser d<strong>en</strong> form for notation, jeg gjorde brug af, da jeg skulle<br />
nedskrive min solo (A-del<strong>en</strong>). Jeg befinder mig, r<strong>en</strong>t skematisk, inde i<br />
c<strong>en</strong>trum af disse skiver, <strong>og</strong> bevæger mig rundt mod uret, med front <strong>ud</strong> imod<br />
periferi<strong>en</strong> af cirkl<strong>en</strong>. Jeg opholder mig i hvert »felt« akkurat så længe som et<br />
led i d<strong>en</strong> pågæld<strong>en</strong>de runde varer - det vil i det illustrerede tilfælde sige<br />
h<strong>en</strong>holdsvis 12, 13 <strong>og</strong> 14 slag. Ind<strong>en</strong>i hvert felt har jeg noteret det bevægelsesmønster,<br />
jeg <strong>ud</strong>fører til disse h<strong>en</strong>holdsvis 12, 13 <strong>og</strong> 14 slag.
230<br />
• • •<br />
O<br />
O O<br />
O<br />
• a O )<br />
O<br />
O O<br />
O<br />
• • o<br />
O<br />
O o<br />
[)<br />
• o o<br />
O<br />
O O<br />
O<br />
• • •<br />
O<br />
[) O<br />
O<br />
• o o<br />
O<br />
O o<br />
O<br />
• • o<br />
[)<br />
O O<br />
O<br />
• o o<br />
O<br />
[) D<br />
O<br />
• • •<br />
BL1 BL2. BL't BL2.<br />
Fig. 3: Notation i labanotation af basistrin start<strong>en</strong>de til højre svar<strong>en</strong>de til<br />
d<strong>en</strong> indled<strong>en</strong>de lyse trommetone. Trinnet er vist i bølgelængde 2, <strong>og</strong> trommemelodierne<br />
er vist i h<strong>en</strong>holdsvis bølgelængde 1, 2 (= trinrytm<strong>en</strong>) <strong>og</strong> 4.<br />
Trinnet kan <strong>ud</strong>føres ledsaget af hver af de viste trommemelodier - ev<strong>en</strong>tuelt<br />
alle tre samtidigt. Bemærk iøvrigt hvorledes de lyse <strong>og</strong> mørke toner falder<br />
samm<strong>en</strong> i de tre forskellige tempolag - <strong>og</strong> således ved samtidigt spil understøtter<br />
hinand<strong>en</strong>.
232<br />
F· 19. 5' . Første halvdel af »Fin Gyld<strong>en</strong>« i Dinna Bjørn's notation.<br />
o • o<br />
o O
•<br />
o<br />
o<br />
•<br />
o<br />
o<br />
o<br />
o<br />
•<br />
•<br />
o<br />
o<br />
o<br />
o<br />
Q<br />
•<br />
•<br />
•<br />
o<br />
o<br />
o<br />
o<br />
o<br />
•<br />
•<br />
o<br />
o<br />
•<br />
o<br />
o<br />
o<br />
o<br />
•<br />
•<br />
Fig. 6: Labanotation af første halvdel af figur<strong>en</strong> »Bred Vifte«.<br />
Trinbevægels<strong>en</strong> er primært staccato med to højredrejninger i midt<strong>en</strong> af d<strong>en</strong><br />
viste figur. Armbevægelserne er her asymmetriske <strong>og</strong> understøttes af <strong>en</strong><br />
hovedsagelig legato-sidebøjningsbevægelse af overkropp<strong>en</strong>. Se Fig. 7, som<br />
viser samme figur i Dinna Bjørn's notation.<br />
233
234<br />
B RED Vi FTf Ul ff?Yiocl.e dvs. tJ)"(Jjlf!j<br />
• o
Fra C-del<strong>en</strong>, Postl<strong>ud</strong>iet i »Tidligt Forårs Danse«. Alle <strong>dans</strong>ere bevæger sig i<br />
»Pischop«, BL 1. (Fat. Rolf Kuschel, jan. 1981).<br />
Fra A-del<strong>en</strong>. Solo<strong>en</strong> med de fem <strong>dans</strong>eres ring<strong>dans</strong> <strong>ud</strong><strong>en</strong>om solopig<strong>en</strong>.<br />
(Fat. Rolf Kuschel, jan. 1981).<br />
235
236<br />
Solopig<strong>en</strong>, Dinna Bjørn i figur<strong>en</strong> »Fin<br />
Gyld<strong>en</strong>«. (Fat. Rolf Kuschel, april<br />
1980).<br />
Fra B-del<strong>en</strong>. Solopig<strong>en</strong> i færd<br />
med »Smal Vifte«. (Fat. Rolf<br />
Kuschel, jan. 1981).
Fra <strong>en</strong> af prøverne<br />
på Glyptoteket.<br />
Ved trommerne ses<br />
til v<strong>en</strong>stre Per<br />
Nørgård <strong>og</strong> til<br />
højre Ivan Hans<strong>en</strong>.<br />
(Fot. H<strong>en</strong>ning<br />
Urup, april 1980).<br />
Udsnit af Altgrupp<strong>en</strong>.<br />
Bemærk<br />
d<strong>en</strong> parvise<br />
samm<strong>en</strong>stilling af<br />
trommerne: lys til<br />
højre <strong>og</strong> mørk til<br />
v<strong>en</strong>stre. (Fol. Rolf<br />
Kuschel, april<br />
1980).<br />
237
238<br />
Billedet viser instrum<strong>en</strong>tariet i »Tidligt Forårs Danse«. Bagest: Basgrupp<strong>en</strong><br />
(stortromme + pauke, tomtom's, gonger + tamtam). Til v<strong>en</strong>stre: T<strong>en</strong>orgrupp<strong>en</strong><br />
(dyb congas). Forrest: Altgrupp<strong>en</strong> (gonger - delvis dæmpet). Til<br />
højre: Soprangrupp<strong>en</strong> (høje congas, bongos). I værket b<strong>en</strong>yttes des<strong>ud</strong><strong>en</strong><br />
kinesiske bækk<strong>en</strong>er, tempelskåle, Java gonger, rørklokker, <strong>og</strong> på samme<br />
måde som ved trommerne gælder det, at alle instrum<strong>en</strong>ter er ordnet i par<br />
(lys-mørk). På billedet ses Gert Mort<strong>en</strong>s<strong>en</strong> (tv) <strong>og</strong> Ivan Hans<strong>en</strong> (th). (Fot.<br />
H<strong>en</strong>ning Urup, april 1981).
239<br />
Summary<br />
In the pres<strong>en</strong>t article the relations betwe<strong>en</strong> music and dancing is illustrated through a description<br />
and an analysis of the work »Dances of Early Spring« by the composer Per NØrgård and<br />
the chore<strong>og</strong>rapher Dinna Bjørn.<br />
The article has be<strong>en</strong> worked out in cooperation with Per NØrgård and Dinna Bjørn, who have<br />
each writt<strong>en</strong> a passage; it also incl<strong>ud</strong>es a passage, writt<strong>en</strong> by Ivan Hans<strong>en</strong>, on the compositional<br />
basis of Per Nørgård's music, particularly for »Dances of Early Spring«.<br />
The first section of the article deals with the status of dance research and its relations to music<br />
research. It has be<strong>en</strong> writt<strong>en</strong> by H<strong>en</strong>ning Urup, who also wrote the two final passages, the last<br />
of which sums up the cont<strong>en</strong>ts of the article, and its way of pres<strong>en</strong>ting the problems. The<br />
op<strong>en</strong>ing passage stresses the important point that an analysis should deal both with the work<br />
itself, and with its context; emphasis is laid on the dep<strong>en</strong>d<strong>en</strong>ce of a performance on a great<br />
many factors that arise both from directions (chore<strong>og</strong>raphy and score) and from style and<br />
tradition, and from the immediate situation as well. Thus, an analysis of a performance will<br />
show a very differ<strong>en</strong>t result from an analysis based on writt<strong>en</strong> notation. It is also emphasized<br />
that analysis of the pr<strong>og</strong>ress of movem<strong>en</strong>t is ess<strong>en</strong>tial do dance research, which has, incid<strong>en</strong>tally,<br />
many parallels to music research. As special aids to dance analysis, transcriptions in labanotation,<br />
and analysis from video recordings are m<strong>en</strong>tioned.<br />
In his passage Per Nørgård describes the process of creation leading to »Dances of Early<br />
Spring« as a stage on the way in a long evolutionary process. Consequ<strong>en</strong>tly, »Dances of Early<br />
Spring« cannot be regarded as a work that is significantly distinct from its premises, and from<br />
the surrounding works.<br />
In her passage Dinna Bjørn expresses similar views, and for both composer, chore<strong>og</strong>rapher and<br />
those taking part in the performance, the aspect of project - of being continually advancing<br />
towards something new::- has held a particular fascination.<br />
The compositional basis - mainly treated in Ivan Hans<strong>en</strong>'s passage - consists of a two-tone row<br />
of alternating light and dark notes, and from this row, which may be employed simultaneously<br />
in differ<strong>en</strong>t tempi, a series of melodic formulas are derived. All melodic formulas have corresponding<br />
dance patterns, so the music and the dancing consist of mutually corresponding<br />
elem<strong>en</strong>ts in parallel pr<strong>og</strong>ressions.<br />
Translated by Gunver Krabbe.