CT, MR, PET, SPECT... Røntgen, ultralyd, - Aarhus Universitetshospital
CT, MR, PET, SPECT... Røntgen, ultralyd, - Aarhus Universitetshospital
CT, MR, PET, SPECT... Røntgen, ultralyd, - Aarhus Universitetshospital
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
dforsk<br />
OM fOrskning på AArhus universitetshOspitAl<br />
TEMA: billeddiagnostik<br />
<strong>Røntgen</strong>,<br />
<strong>CT</strong>, <strong>MR</strong>,<br />
<strong>ultralyd</strong>,<br />
<strong>PET</strong>, SPE<strong>CT</strong>...<br />
Hjulpet af nyeste forskning:<br />
Unik løsning afslører gigt i ryggen<br />
2. halvår 2011
udforsk<br />
Udforsk udgives i samarbejde mellem <strong>Aarhus</strong> Uni versi tet,<br />
Health og universitetshospitalerne i Region Midtjylland og<br />
Region Nordjylland:<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Riiskov<br />
Aalborg Sygehus<br />
Aalborg Psykiatriske Sygehus<br />
Den primære målgruppe er ledere, forskere og forskningsinteresserede<br />
på universitetshospitalerne i <strong>Aarhus</strong> og Aalborg samt<br />
på Health, <strong>Aarhus</strong> Universitet. Desuden sendes magasinet til<br />
regionspolitikere, pressen og andre eksterne interessenter.<br />
Redaktionsudvalg pr. 1. oktober 2011<br />
Faglige redaktører:<br />
Cheflæge Claus Thomsen,<br />
(ansvarsh. i.h.t. presseloven)<br />
Prodekan Ole Steen Nielsen,<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet, Health<br />
Journalistisk redaktør:<br />
Kommunikationskonsulent Eva Bundegaard<br />
Seniorkonsulent, journalist, MSA Kirsten Olesen,<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet, Health<br />
ACfuldmægtig Katrine Svane Jørgensen,<br />
Region Midtjylland<br />
Journalist Anne Westh,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
Journalist AnneMette Siem,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
Kommunikationsmedarbejder Finn Marsbøll,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Risskov (børne og ungdomspsykiatrien)<br />
Journalist Gudrun Haller,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Risskov (voksenpsykiatrien)<br />
Kommunikationskonsulent Peter Friis Jeppesen,<br />
Aalborg Sygehus<br />
Læge Søren Østergaard,<br />
Aalborg Psykiatriske Sygehus<br />
Layout<br />
Birgit Stenou<br />
Kommunikation,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
Forsidefoto<br />
Ole Hein Pedersen<br />
Kontakt redaktionen<br />
Tlf.: 78461652<br />
evabunde@rm.dk<br />
Udgiver<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
Oplag<br />
4.700<br />
Artikler må citeres med angivelse af kilde<br />
Tryk<br />
DeFacto<br />
Tryksagen kan genbruges<br />
ISSN: 19041748<br />
Titel: Udforsk: om forskning på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
2 · udforsk<br />
Ole Thomsen<br />
Direktør med særligt<br />
ansvar for somatik,<br />
Region Midtjylland<br />
Allan Flyvbjerg<br />
Dekan<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet, Health<br />
Jens Winther Jensen<br />
Sundhedsfaglig direktør,<br />
Region Nordjylland<br />
Revolutionen i diagnostikken<br />
I dag tager patienterne det for givet, at man ikke blot skal kikkes på, men også ofte skal kikkes<br />
ind i, for at lægerne kan finde ud af, hvad man fejler.<br />
Den udvikling, der igennem et århundrede er sket inden for de billeddannende teknikker, har<br />
revolutioneret udredning og behandling af sygdomme. <strong>Røntgen</strong>undersøgelse, <strong>ultralyd</strong>, SPE<strong>CT</strong>,<br />
<strong>CT</strong>, <strong>PET</strong> og <strong>MR</strong>skanning – samt de nye kombinationer af de forskellige teknikker – har<br />
ført til et paradigmeskifte i forståelse af sygdomsprocesser og er nu uundværlige redskaber i<br />
moderne diagnostik.<br />
Tænk blot på, at man kan skanne et fosters hjerte ved mistanke om en hjertefejl, og så umiddelbart<br />
efter fødslen operere barnet, inden nyre, lever og andre organer tager skade på grund<br />
af iltmangel.<br />
Patienten med kræft får stillet diagnosen for sygdommens udbredelse og med de nye skanningsmetoder<br />
kan man tilrettelægge fx stråleterapeutisk behandling præcist. Andre eksempler<br />
er skanninger af hjernens anatomi og fysiologi – nu også med mulighed for 3Dbilleder – der<br />
giver helt nye perspektiver for undersøgelse og præcis behandling af skader og sygdomme i<br />
hjernen – herunder mulighed for såkaldt deep brain stimulering.<br />
Patienter med symptomer på dissemineret sclerose kan i dag få stillet en meget mere præcis<br />
og hurtig diagnose ved hjælp af en <strong>MR</strong>skanning. Og billeder af biologiske og kemiske processer<br />
i forbindelse med en psykisk lidelse som depression er indenfor rækkevidde.<br />
Mulighederne for at få præcise og detaljerede billeder af menneskets indre er lige så væsentlige<br />
i forbindelse med forskning. Det er muligt at gå på opdagelse i menneskets indre, som man<br />
ikke havde drømt om for blot et par årtier siden. Ikke mindst de seneste årtiers forsøg med<br />
kombinationer af fx <strong>PET</strong>/<strong>CT</strong> og andre kombinationsteknikker er lovende.<br />
Udfordringen og muligheden er derfor – som professor, overlæge Jørgen Frøkiær pointerer i<br />
dette nummers temaindledning – i høj grad at benytte netop den teknologi, som kan belyse<br />
det problem, man står overfor.<br />
Med temaet ”Billeddiagnostik – at se ind i kroppen” tager vi en rejse gennem nogle af de<br />
nyeste teknikker indenfor billeddiagnostikken, hvor sygehusene i <strong>Aarhus</strong> og Aalborg er særligt<br />
langt fremme.<br />
Morgendagens billeddiagnostik baseres på nye skannere karakteriseret af teknologiske<br />
kvantespring, som indebærer at hastighed og opløselighed for billeddannelse nærmer sig<br />
det grænseløse. Funktionel billeddannelse fordrer udvikling af dedikerede sporstoffer og<br />
nanopartikler, som giver mere præcis diagnostik, og der opstår parallelt et voldsomt stigende<br />
behov for at teste, udvikle og validere nye metoder.<br />
På <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> er vi godt rustet til at være med i denne spændende udvikling.<br />
Vi har personalet og infrastrukturen til i de kommende år at være krumtap på globalt niveau i<br />
dette hurtigt udviklende område.<br />
God læsning
FAsT FAsT indhOld<br />
6 hjulpet af nyeste forskning<br />
35 udtrykt<br />
43 nye forskningsresultater<br />
53 Forskning i gang<br />
55 nyt om navne<br />
Bagside: Aktuel forsker<br />
hJulpeT AF nyesTe FOrskning<br />
hJulpeT AF nyesTe FOrskning<br />
TEMA<br />
6 Av, min ryg<br />
Efter tre års smertehelvede er Søren<br />
Franck nu i effektiv behandling for<br />
rygsøjlegigt.<br />
8 unge mænd med mere end<br />
almindeligt ondt i hovedet<br />
Overlæge Anne Grethe Jurik har udviklet<br />
en unik løsning til at afsløre<br />
rygsøjlegigt tidligt.<br />
At se<br />
ind i kroppen<br />
4 nyrekontrast uden skaning<br />
Med baggrund i Omniscan-sagen<br />
forskes nu i at undersøge nyrepatienter<br />
uden brug af kontrastmiddel.<br />
34 Færre smerter efter knæoperation<br />
Forskere i Aalborg har fundet en ny<br />
teknik, som kan hjælpe patienterne<br />
til færre smerter efter en knæoperation.<br />
36 hud fra grise hjælper brystopererede<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> har succes<br />
med ny metode, hvor hud fra en<br />
gris indgår i brystrekonstruktioner.<br />
38 Anne Mette har et lille stykke gris i<br />
kroppen<br />
Anne Mette Jensen fra Hjørring er en<br />
af de første patienter, der har fået et<br />
nyt bryst ved hjælp af kunstig hud,<br />
som er udviklet fra en gris.<br />
på opdagelse i fostrets hjerte side 13<br />
Billede af en depression side 16<br />
depression og blodpropper side 19<br />
der er bid i 3d side 20<br />
skræddersyet <strong>ultralyd</strong> side 22<br />
hvor ondt gør det? side 26<br />
Mr afslører benæder side 29<br />
hjælp fra astronomien side 30<br />
et nyt kik ind i hjernen side 32<br />
At kunne se ind i mennesket krop er en<br />
vigtig forudsætning for at kunne stille<br />
mange diagnoser. I dag foretages sygdomsbestemmelse<br />
i høj grad ved at kombinere<br />
forskellige billedteknologier, der<br />
hver har deres fordele.<br />
Indhold<br />
40 søvn er en udfordring for børn med<br />
Adhd<br />
Børn med ADHD kan have svært ved<br />
at sove. Nu undersøger Børne- og<br />
Ungdomspsykiatrisk Center sammenhængen<br />
mellem sygdommen og<br />
søvnproblemer.<br />
42 ny forskningsstrategi til psykiatrien<br />
Region Midtjylland har vedtaget en<br />
Forskningsstrategi 2011-20115 indenfor<br />
det psykiatriske område.<br />
udforsk · 3
4 · udforsk<br />
Nyreskanning<br />
uden kontrast<br />
Et forskningsprojekt på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> undersøger, hvordan man bedst muligt kan<br />
lave skanninger af nyresyge uden brug af kontraststoffer. Projektet tager sit udgangspunkt i<br />
Omniscansagen fra 2009, der trods sin triste baggrund på den måde er med til at give større<br />
viden og sikre bedre forhold for alle nyresyge patienter.<br />
Af AnneMette Siem foto Helene Bagger<br />
I januar 2009 offentliggjorde <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, at en<br />
række nyrepatienter, der var blevet <strong>MR</strong>-skannet med kontrastoffet<br />
Omniscan siden havde udviklet sygdommen nefrogen<br />
systemisk fibrose (NSF). Offentliggørelsen var baseret på et<br />
forskningsprojekt, der på baggrund af fund af NSF-patienter i<br />
Herlev havde undersøgt, om også patienter fra <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
havde udviklet sygdommen efter at være blevet <strong>MR</strong>skannet<br />
med et gadoliniumholdigt kontraststof. Undersøgelsen<br />
fra <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> slog fast, at fundene i Herlev<br />
ikke var en enlig svale, men at der var risiko for at nyresyge<br />
udviklede NSF efter brugen af kontraststoffer.<br />
Samtidigt satte Billeddiagnostisk Afdeling på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> en stopper for brugen af kontraststoffer<br />
til nyrepatienter, der skulle udredes før nyretransplantation<br />
og gik over til <strong>CT</strong>-skanninger uden kontrast. På<br />
baggrund af erfaringerne i <strong>Aarhus</strong> søsatte hospitalet<br />
et forskningsprojekt, der udforsker hvilke undersøgelser<br />
der er bedst, når man skal lave billeddiagnostisk<br />
uden kontraststoffer.<br />
Undersøgelser Uden kontrast<br />
Det er forskningsradiograf Anne Dorte Blankholm<br />
der laver undersøgelsen som en del af sit ph.d.-pro-<br />
jekt. Hun er den første radiograf på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
der laver en ph.d, og resultatet af hendes undersøgelse forventes<br />
at få stor indflydelse på billeddiagnostiske undersøgelser til<br />
nyresyge.<br />
Forskningsprojektet inkluderer 50 nyrepatienter, der alle er<br />
kandidater til en nyretransplantation. Før en eventuel transplantation<br />
skal de igennem flere undersøgelser, der skal udrede<br />
hvor egnede de er til transplantation. Patienterne i projektet<br />
har alle fået foretaget en angiografi med brug af de tre billeddiagnostiske<br />
teknikker <strong>ultralyd</strong>, <strong>MR</strong>-skanning og <strong>CT</strong>-skanning<br />
– alle sammen uden brug af de kontrastvæsker, man ellers<br />
normalt ville bruge for at sikre billedkvaliteten.<br />
”Vi sammenligner<br />
de forskellige<br />
skanningsformer<br />
for at se på, hvad<br />
der giver den<br />
bedste undersøgelse.<br />
Men det er<br />
svært, for ingen<br />
af dem er i sig<br />
selv den gyldne<br />
standard”, siger<br />
Anne Dorte
Mr-skanninger, kontraststoffer og nyrepatienter<br />
De kontraststoffer der kan anvendes i forbindelse med <strong>MR</strong>skanning tilfører væv<br />
eller organer en kontrast i forhold til de omgivende væv, så man lettere kan stille<br />
en diagnose. Normalt bliver kontraststoffet udskilt igen gennem urinen, men hos<br />
svært nyresyge patienter er nyrefunktionen så dårlig, at stoffet i stedet for kan<br />
ophobe sig i kroppen og lagres i knoglerne. Hvis stoffet frigøres kan man risikere<br />
at udvikle NSF. Det er kun ved brug af gadoliniumholdige kontraststoffer, at nyrepatienter<br />
har udviklet NSF. Alle kontraststoffer der bliver brugt til <strong>MR</strong>angiografier<br />
indeholder gadolinium, men det er ikke dem alle der er lige stabile. Man ved i<br />
dag, at der findes gadolinium baserede kontraststoffer, der er mere stabile end<br />
Omniscan, og derfor mindre farlige for nyrepatienter. På <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
bruger man kun de mest stabile kontraststoffer.<br />
Blankholm. Derfor bliver den gyldne standard i undersøgelsen<br />
operationsresultatet. Først der kan man se, hvilken undersøgelse<br />
der virkede bedst.<br />
Hensigten er at finde den bedste undersøgelse, der er så<br />
ufarlig, sikker og patientvenlig som muligt.<br />
lang tid til resUltat<br />
Det varer nok et par år endnu førend Anne Dorte Blankholm<br />
har materiale nok til at kunne konkludere på resultaterne. Hun<br />
må vente på, at der bliver fundet donorer til de undersøgte<br />
nyrepatienter, og det tager tid. ”Efter operationerne kan vi sige,<br />
hvad der er bedst; en af undersøgelserne eller en kombination.<br />
Målet er at finde frem til den bedste undersøgelsesform uden<br />
kontrast , siger Anne Dorte Blankholm. ”Perspektivet er, at vi<br />
fremover kan undersøge nyrepatienterne uden at udsætte dem<br />
for kontraststoffer og næsten uden at bruge røntgenstråler. Så<br />
har man en ufarlig undersøgelsesform, der er helt noninvasiv”,<br />
siger hun.<br />
de forskellige metoder<br />
De tre billeddiagnostiske metoder har hver deres fordele. På<br />
<strong>CT</strong>-skanninger kan man se forkalkninger, på <strong>MR</strong>-skanninger<br />
flow i blodårene og på <strong>ultralyd</strong> begge dele. Ultralyd er en<br />
dynamisk undersøgelse, hvor man ser udsnit at kroppen undervejs,<br />
mens man skanner. Det stiller store krav til den læge,<br />
der laver undersøgelsen, da man ikke på samme måde som<br />
ved <strong>CT</strong> og <strong>MR</strong> kan se på billederne og lave rekonstruktioner<br />
efter undersøgelsen er afsluttet. <strong>CT</strong>- og <strong>MR</strong>-skanninger giver<br />
3-dimensionelle billeder, som man kan se på bagefter, og det<br />
er en stor hjælp for kirurgerne, når de senere skal operere,<br />
fordi de kan se, hvordan karrene ser ud i hele deres forløb.<br />
Efter Omniscan-sagen har Sundhedsstyrelsens retningslinjer<br />
Forskningsradiograf Anne Dorte Blankholm forsker<br />
i, hvordan man bedst skanner nyresyge uden at<br />
bruge kontraststoffer<br />
anbefalet <strong>ultralyd</strong> som den primære undersøgelse forud for<br />
nyretransplantation.<br />
kontrast giver gode billeder<br />
<strong>MR</strong>-skanninger kom for alvor frem for ca. 20 år siden. Omkring<br />
1997 begyndte man at bruge kontraststoffer til kar-undersøgelserne.<br />
”Det gjorde billederne til glansbilleder. Det blev meget<br />
lettere at få gode billeder af karrene med <strong>MR</strong>-skanning”, fortæller<br />
Anne Dorte Blankholm. Dengang var der ingen mistanke<br />
om, at stofferne kunne være skadelige. I stedet betød de langt<br />
bedre undersøgelsesmuligheder. Siden er der sket en teknologisk<br />
udvikling, der har givet skannerne bedre spoler, software<br />
og flere sekvenser, end da man begyndte med at bruge kontraststoffer.<br />
Derfor er gode undersøgelser uden brug af kontrast<br />
inden for rækkevidde. I sin ph.d. undersøger Anne Dorte<br />
Blankholm også forskellige metoder inden for <strong>MR</strong>-angiografi.<br />
Hun forsøger at finde frem til den bedste og mest robuste<br />
metode. Undersøgelser uden kontrast tager længere tid og kan<br />
være mere usikre. Derfor er tid og robusthed vigtige faktorer i at<br />
beskrive den bedst egnede undersøgelse uden kontrastmiddel.<br />
bedre vilkår for nyrepatienter<br />
”Omniscan-sagen var forfærdelig for de, der blev ramt af NSF.<br />
Men den har betydet, at vi har fået ny viden , og gjort vilkårene<br />
bedre for alle nyrepatienter”, siger Anne Dorte Blankholm.<br />
Undersøgelser uden kontrast til alle os andre ligger til gengæld<br />
noget ude i fremtiden, tror hun. ”Nogle karundersøgelser ville<br />
man godt kunne lave helt uden kontrast. Men der skal stadig<br />
udvikles for at opnå den ønskede kvalitet og robusthed. Det<br />
skal virke hver gang og være hurtigt” siger Anne Dorte Blankholm.<br />
”Det mangler endnu, hvis man skal undersøge hele kroppen<br />
uden at bruge kontrast”.<br />
udforsk · 5
Hjulpet af nyeste forskning<br />
6 · udforsk<br />
Av, min ryg<br />
Smerterne stak så voldsomt i nakke, brystkasse og hofter,<br />
at Søren Franck var parat til at dø. Både han selv og hans<br />
praktiserende læge troede, han havde kronisk ondt i ryggen,<br />
men efter tre års smertehelvede er han nu i behand–<br />
ling for rygsøjlegigt.<br />
I flere år havde Søren Franck så stærke<br />
smerter, at han var parat til at dø. I dag kan<br />
den 34-årige førtidspensionist male sit og<br />
morens sommerhus på Djursland
Af Henrik Stanek, Stickelbergs Bureau foto Helene Bagger<br />
Kroppens lidt kantede bevægelser<br />
afslører, at 34-årige Søren Franck ikke<br />
er i fuldt vigør, da han tager imod i sin<br />
lejlighed på 3. sal i det centrale <strong>Aarhus</strong>.<br />
Men han har haft det langt værre. Inden<br />
han kom i behandling for rygsøjlegigt,<br />
kunne han slet ikke rette sig op.<br />
– Jeg gik nærmest og samlede mønter<br />
op. Smerterne strømmede fra hoften op<br />
i brystkassen, nakken og skuldrene og<br />
tvang kroppen til at bukke sig sammen,<br />
fortæller han.<br />
Det begyndte for 11 år siden med, at<br />
Søren Franck havde lidt ondt i ryggen,<br />
når han vågnede. Han var i lære som<br />
væksthusgartner og tænkte, at smerterne<br />
skyldtes fysisk arbejde. Men da de tog til,<br />
opsøgte han sin læge, der sendte ham til<br />
kiropraktor og fysioterapeut. Kiropraktoren<br />
var ren tortur, så efter to gange<br />
stoppede han. I stedet eksploderede hans<br />
forbrug af smertestillende piller, og et<br />
højt sygefravær kostede ham en ansættelse,<br />
da han var udlært.<br />
– Til sidst havde jeg så ondt, at jeg<br />
besvimede, når jeg foretog en halvhurtig<br />
bevægelse. Jeg satte mig til at vente på, at<br />
smerterne enten skulle holde op eller slå<br />
mig ihjel. Jeg er ikke typen, der springer<br />
ud ad vinduet for at begå selvmord. Ja,<br />
jeg var slet ikke i stand til at kravle over<br />
gelænderet. Men jeg var sikker på, at<br />
smerterne måtte være en dødsdom.<br />
sov i to døgn<br />
I løbet af et halvt år tabte Søren Franck<br />
næsten halvdelen af sine 110 kilo. Det<br />
voldsomme vægttab fik hans nye læge til<br />
at sende ham til undersøgelse for tarm-<br />
eller mavekræft. Det var der intet af, men<br />
lægerne på Gastoenterologisk Afdeling V<br />
mente ikke, at Søren Francks ryg var helt,<br />
som den skulle være, og overførte ham til<br />
Reumatologisk Afdeling U. Her afslørede<br />
en <strong>MR</strong>-skanning, at han har rygsøjlegigt.<br />
Det er en betændelsestilstand, der til<br />
sidst gør ryggen så stiv og krum, at man<br />
ikke kan se fremad.<br />
– Lægen spurgte, om jeg ville prøve<br />
intravenøst medicin. Jeg havde ingen<br />
betænkning. Smerterne havde kostet<br />
mig min nattesøvn i et halvt år, og jeg<br />
var parat til at prøve alt for at få dem til<br />
at stoppe. Medicinen virkede med det<br />
samme, og jeg sov i to døgn. Jeg vågnede<br />
først, da en sygeplejerske ruskede halvvoldeligt<br />
i mig, fortæller Søren Franck.<br />
medicinen virker<br />
Inden Søren Franck kom i behandling,<br />
var han tre timer om at komme ud af sengen.<br />
I dag klarer han det på 15-20 minutter,<br />
og en halv time senere bevæger han<br />
sig uden ekstrem stivhed, selv om hans<br />
seks nederste ryghvirvler er groet helt<br />
sammen. Kun når han bukker sig, har<br />
han problemer med at komme op igen.<br />
Han får medicin hver ottende uge.<br />
Han har forsøgt at nøjes med hver tiende<br />
uge, men de to sidste uger viste sig at<br />
være et mareridt, fordi sygdommen igen<br />
blev aktiv.<br />
– Medicinen virker ekstremt godt på<br />
mig. Den værste bivirkning er, at jeg hele<br />
tiden skal på hospitalet og stikkes i, siger<br />
Søren Franck, der igen har sin normale<br />
vægt.<br />
udforsk · 7
Af Henrik Stanek, Stickelbergs Bureau foto Helene Bagger<br />
Hjulpet af nyeste forskning<br />
8 · udforsk<br />
Det er afgørende, at patienter med rygsøjlegigt får<br />
stillet diagnosen tidligt. Men det er svært, fordi<br />
sygdommen let forveksles med almindeligt ondt i<br />
ryggen. Anne Grethe Jurik fra Radiologisk Afdeling<br />
har udviklet en unik løsning med <strong>MR</strong>skanninger.<br />
sidder mellem korsbenet og hoftebenene.<br />
I mange år brugte man røntgen og<br />
<strong>CT</strong>-skanninger (computer tornografi) til<br />
at afdække lidelsen, men ingen af dem<br />
kan bruges til at stille en diagnose på et<br />
tidligt stadie, da de kun kan vise større<br />
skader i led og knoglevæv.<br />
trafikofre hjalp forskningen<br />
I 1997 besluttede Anne Grethe Jurik at<br />
forsøge sig med <strong>MR</strong>-skanninger. Men<br />
først skulle hun vide, hvordan et sundt<br />
korsbensled ser ud.<br />
– Vi fik lov at tage led ud af fem trafikdræbte,<br />
så vi kunne undersøge deres<br />
komplekse opbygning. Vi skal vide, hvordan<br />
et normalt led ser ud for at kunne<br />
stille en sikker diagnose. Vi har så bygget<br />
på med undersøgelser af, hvilke forandringer<br />
der er tale om ved rygsøjlegigt.<br />
En <strong>MR</strong>-skanning viser også eventuelle<br />
strukturelle skader og afslører sam-<br />
Hjulpet af nyeste forskning<br />
Unge mænd med mere end<br />
Af Henrik Stanek, Stickelbergs Bureau Foto Helene Bagger<br />
Det begynder med ondt i ryggen. Med<br />
årene bliver smerterne kraftigere og<br />
kraftigere, og sygdommen ender med en<br />
ryg så stiv, krumbøjet og skrøbelig, at den<br />
i værste fald koster patienten livet.<br />
I gennemsnit går der otte-ti år, fra<br />
rygsøjlegigt bryder ud, til man finder ud<br />
af, hvad der er galt. Men skal man sikre<br />
patienten et acceptabelt liv, skal diagnosen<br />
stilles, inden rygsøjlen tager alvorligt<br />
skade.<br />
– Der er forsket meget i leddegigt,<br />
mens rygsøjlegigt har levet et stille liv,<br />
selv om sygdommen er lige så hyppig.<br />
Forskellen er, at leddegigt får leddet til<br />
at hæve, så det er til at få øje på. Ved<br />
rygsøjlegigt har man ondt i led, der<br />
ligger skjult dybt inde i kroppen, siger<br />
overlæge, dr.med. Anne Grethe Jurik fra<br />
Radiologisk Afdeling på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
Nørrebrogade.<br />
Rygsøjlegigt begynder typisk med<br />
betændelse i korsbensleddene, der<br />
tidig, om betændelsestilstanden er aktiv.<br />
Derfor kan <strong>MR</strong> bruges til at diagnosticere<br />
lidelsen tidligt og til efterfølgende at<br />
overvåge, om behandlingen virker.<br />
Ideen til at bruge <strong>MR</strong>-skanning fik<br />
Anne Grethe Jurik fra et stort europæisk<br />
studie af <strong>CT</strong>-skanninger og strålehygiejne,<br />
hun er tilknyttet. Som radiolog fandt<br />
hun det naturligt at prøve en metode,<br />
som er uskadelig for patienten.<br />
At hendes forskning er unik, fik hun<br />
et fingerpeg om, da hun for nylig var inviteret<br />
til Sahlgrenska <strong>Universitetshospital</strong><br />
i Gøteborg for at fortælle, hvordan hun<br />
diagnosticerer rygsøjlegigt. Her bruger<br />
man stadig røntgen og <strong>CT</strong>, mens <strong>MR</strong>skanningerne<br />
nu bliver implementeret i<br />
en national standard i Danmark.<br />
rygsøjlen knækker let<br />
Rygsøjlegigt rammer især unge mænd.<br />
Sygdommen er til en vis grad arvelig, så
Man kender ikke årsagen til rygsøjlegigt,<br />
men op mod 95 procent af patienterne har<br />
en bestemt vævstype. Den er ikke ene om at<br />
være skyld i lidelsen, så sammen med et andet<br />
institut prøver overlæge, dr.med. Anne Grethe<br />
Jurik at finde ud af, om sygdommen udløses af<br />
en bestemt bakterie<br />
almindeligt ondt i ryggen<br />
mange lever med smerterne i årevis, fordi<br />
de tror, der er tale om en familiesvaghed.<br />
Når de langt om længe går til læge, får de<br />
ofte at vide, at det er almindeligt at have<br />
ondt i ryggen.<br />
– Jeg prøver at beskytte dem, der<br />
ellers ender med at få en ryg, der er så<br />
stiv og krum, at de ikke kan se fremad.<br />
Patienter med en stiv ryg får nemt brud,<br />
som de risikerer at dø af, fordi rygmarven<br />
rykkes over. Derfor skal de diagnosticeres,<br />
inden rygsøjlen vokser sammen,<br />
siger Anne Grethe Jurik, der i <strong>MR</strong>-skanningen<br />
ser efter patienter, som har forandringer<br />
i både korsbensled og ryg.<br />
Man kender ikke årsagen til sygdommen,<br />
men op mod 95 procent af patienterne<br />
har vævstypen HLA-B27. Otte<br />
procent af danskerne har denne vævstypen,<br />
så den er ikke ene om at være skyld<br />
i rygsøjlegigt.<br />
– Sammen med Institut for Medicinsk<br />
Mikrobiologi og Immunologi på <strong>Aarhus</strong><br />
Universitet prøver vi at finde ud af, hvad<br />
der går i kombination med vævstypen og<br />
udløser sygdommen. Vi ser blandt andet<br />
efter, om det skyldes en speciel bakterie,<br />
siger Anne Grethe Jurik.<br />
Patienter med HLA-B27 er opmærksomme<br />
på, om deres børn har arvet<br />
vævstypen, og det giver den fordel, at<br />
man kan opfange kommende patienter<br />
på et meget tidligt tidspunkt.<br />
– Det er svært at afgøre, om børn har<br />
rygsøjlegigt, før de er færdige med at<br />
vokse i 20 års alderen, men jeg finder<br />
ud af, hvordan deres led ser ud, og ved<br />
det mindste tegn på forandring, kommer<br />
børnene til kontrol en gang om<br />
året, siger Anne Grethe Jurik.<br />
gode mUligheder for behandling<br />
Der er gode muligheder for at blive<br />
behandlet for rygsøjlegigt, hvis diagnosen<br />
stilles i tide. Nogle klarer sig med<br />
gængse gigtmidler, også ved forandringer<br />
i ryggen. Ellers prøver man biologisk<br />
medicin, som hæmmer betændelsestilstanden.<br />
Der findes forskellige<br />
præparater, der kan anvendes.<br />
Overlæge, dr.med. Ulrik Tarp fra<br />
Reumatologisk Afdeling U i Nørrebrogade<br />
er med til at kortlægge, hvem der<br />
responderer på medicinen ud fra et<br />
landsdækkende register over patienter<br />
i biologisk behandling.<br />
– De biologiske lægemidler er det<br />
største fremskridt i reumatologien<br />
i mange år. Vi har brugt dem mod<br />
forskellige gigtsygdomme siden 2000.<br />
De er ofte meget effektive, og selv<br />
betydelige forandringer i knoglerne kan<br />
forsvinde. Medicinen virker ganske vist<br />
ikke på alle, men mange oplever en så<br />
markant nedgang i smerterne, at de føler<br />
sig som genfødt, siger Ulrik Tarp<br />
Om rygsøjlegigt<br />
• Sygdommen kaldes ofte Morbus Becterew efter<br />
den russiske læge Wladimir Bectherew, der<br />
beskrev sygdommen for cirka 100 år siden.<br />
Betegnelsen ankyloserende spondylitis vinder<br />
dog mere og mere indpas.<br />
• Omkring en halv procent af befolkningen har<br />
sygdommen, heraf er 7580 procent mænd.<br />
• Sygdommen kan i flere år udløse smerter og<br />
stivhed i lænden, måske sammen med smerter<br />
der stråler til ben og lyske. Brystkassen kan<br />
også være stiv og øm. Uden behandling ender<br />
lidelsen med en stiv og krum ryg.<br />
• Der går i gennemsnit otte-ti år, før diagnosen<br />
bliver stillet. Det skyldes blandt andet, at sygdommen<br />
begynder gradvist og ofte er afbrudt<br />
af gode perioder uden gener.<br />
Læs mere på spaimaging.org.<br />
udforsk · 9
10 · udforsk<br />
TeMA: Billeddiagnostik<br />
At se ind i kroppen<br />
Af Eva Bundegaard<br />
Medicinske billeddannende teknikker er udviklet over mere end<br />
et århundrede. Diagnoser stilles i dag i høj grad ved at kombinere<br />
forskellige teknologier, der hver har deres fordele. Udviklingen er<br />
især gået stærkt inden for de sidste par årtier.<br />
Lægerne er gået fra at kunne se flade billeder af det indre af kroppen<br />
til at kunne se ind i kroppen fra flere vinkler på én gang og se<br />
på udsnit eller skiver af et organ. Og fra blot at kunne se faste former<br />
til at kunne følge processer som blodgennemstrøm ning igennem<br />
et organ eller nerveimpulsers vej til og fra hjernen.<br />
Teknikkerne bliver hele tiden forbedrede og er også mindre belastende<br />
for kroppen. Der er langt fra de første røntgenundersøgelser<br />
med stor strålebelastning til <strong>MR</strong>skanninger, som baseres på magnetisme.<br />
Udfordringen – og muligheden – er derfor i høj grad at benytte<br />
netop den teknologi, som kan belyse det spørgsmål, man jagter.<br />
Det forklarer professor, overlæge Jørgen Frøkiær, Nuklearmedicinsk<br />
Afdeling & <strong>PET</strong>Centret på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
På den brede motorvej, som de billeddannende teknologier kører<br />
stærkt ud ad, er væsentlige milepæle passeret og flere venter<br />
forude. Udforsk er kort stoppet op ved nogle af fortidens milepæle.<br />
På de følgende sider har vi under temaet ”Billeddiagnostik at se<br />
ind i kroppen” kikket nærmere på nogle af de områder af billeddiagnostikken,<br />
hvor universitetshospitalerne i <strong>Aarhus</strong> og Aalborg er<br />
særligt langt fremme.<br />
udviklingen<br />
i medicinske<br />
billedteknikker<br />
1886-<br />
1900<br />
RadiUm og <strong>Røntgen</strong><br />
A. H. Becquerel opdager i 1886 radioaktivitet.<br />
Et par år senere isolerer Marie Curie<br />
grundstofferne Radium og Polonium.<br />
I 1895 opdager Conrad Röntgen røntgenbølgerne,<br />
der er energirige elektromagnetiske<br />
bølger, som kan trænge gennem kroppens<br />
blødere dele som hud, blodkar og nogle<br />
organer. Året efter bruger Walter Bradford<br />
Cannon røntgenstrålingen fra barium sulfat<br />
til at afbilde et dyrs indre organer.<br />
Thomas Edison udvikler det første simple<br />
røntgenapparatur.<br />
Med røntgen bliver det muligt at se fx brud<br />
på knogler og måle hjertets størrelse.
Radioaktive isotopeR<br />
Georg de Hevesy bruger i 1911 for første gang<br />
radioaktive isotoper til at markere partikler,<br />
hvis bevægelse kan følges rundt i kroppen ved<br />
skanning.<br />
Ved at bruge kontraststof, der kan bremse<br />
strålerne, kan man bl.a. tage røntgenbilleder<br />
af blodkar, ligesom kontraststof får<br />
stor betydning ved undersøgelse af nyrer og<br />
urinveje samt til påvisning af svulster med<br />
<strong>CT</strong>-skanning.<br />
1911<br />
1957<br />
UltRalyd<br />
Hal O. Angers bruger <strong>ultralyd</strong>s egenskaber i kombination<br />
med et gamma-kamera og skaber <strong>ultralyd</strong>sskanneren.<br />
Ultralyd er lyd med frekvenser<br />
over det hørbare, som kan brede sig i både<br />
gasser, væsker og faste stoffer. Ultralydsskanneren<br />
fungerer i princippet ligesom et ekkolod, der<br />
sender lydbølger tilbage fra det, der rammes.<br />
Ultralyd udvikles op gennem 60’erne, og bliver<br />
et epokegørende supplement til røntgenundersøgelser<br />
og andre billeddannende teknikker.<br />
Ekkokardiografi – <strong>ultralyd</strong>sundersøgelse af<br />
hjertet – gør det fx muligt at registrere hjertets<br />
pumpefunktion og hjerteklappernes funktion.<br />
Teknikken får også stor betydning ved rutinemæssig<br />
undersøgelse af fostre.<br />
Ct<br />
Godfrey N. Hounsfield skaber den første <strong>CT</strong>- skanner.<br />
<strong>CT</strong> er en røntgenundersøgelse med computer-fremstillede<br />
tværsnit af det, man undersøger, enten det er<br />
hoved, krop eller lemmer. Ved skanningen roterer et<br />
røntgenrør en gang om kroppen for hver optagelse,<br />
mens der udsendes et tyndt, vifteformet strålebundt<br />
gennem det tværsnit, man ønsker afbilledet.<br />
Teknikken revolutionerer hurtigt røntgendiagnostikken.<br />
Med <strong>CT</strong>-skanning kan man skelne flere grå-tone<br />
nuancer end med røntgen. Det bliver muligt at se<br />
svulster i organer og se ind i hjernen. <strong>CT</strong>-skanning får<br />
stor betydning for diagnostik af kræft og ved lidelser i<br />
nyrer og urinveje samt ved ulykkestilfælde, der medfører<br />
læsioner i hovedet eller det indre af kroppen.<br />
<strong>CT</strong>= Computerbaseret Tomografi.<br />
1973<br />
udforsk · 11<br />
Foto Ole Hein Pedersen , Michael Harder m.fl.
12 · udforsk<br />
1977<br />
mR og pet<br />
Lauther og Mansfield udvikler <strong>MR</strong>-skanneren som de<br />
modtager Nobelprisen for I 2003. <strong>MR</strong> er en undersøgelsesmetode<br />
baseret på en kombination af anvendelsen af<br />
magnetfelter, radio-bølger og avanceret computerteknik.<br />
Med <strong>MR</strong> kan man undgå røntgenbestråling af patienten.<br />
<strong>MR</strong> giver også bedre billeder end de første <strong>CT</strong>- skannere.<br />
Det bliver muligt at tage billeder af bl.a. hjerne, rygmarv,<br />
rygsøjle, knogler og visse organer. På den måde kan man<br />
fx få billeder af syg-domme som dissemineret sclerose og<br />
diskusprolaps.<br />
Samme år udvikler Ter-Pogossian, Phelps, Hofmann og<br />
Nutt skaber i 1977 den første <strong>PET</strong>-skanner. (<strong>PET</strong>-skanning<br />
er en undersøgelsesteknik, hvor man ved hjælp af hurtigt<br />
nedbrydelige, radioaktivt mærkede sporstoffer kan få<br />
snitbilleder af organismens stofoptagelse eller stofskifte.<br />
<strong>PET</strong>-skanning adskiller sig fundamentalt fra <strong>CT</strong>-skanning<br />
og – og senere <strong>MR</strong>-skanning - som fortrinsvis fremstiller<br />
billeder af kroppens opbygning. <strong>PET</strong> giver billeder af<br />
kemiske processer som fx enkelte cellernes stofoptagelse.<br />
<strong>PET</strong>-skanning bruges fx ved diagnostik og behandling<br />
af kræft, hvor man ved hjælp af <strong>PET</strong> bl.a. kan vurdere<br />
effekten af en behandling.<br />
<strong>PET</strong>= Positron Emission Tomografi.<br />
<strong>MR</strong>= Magnetisk Resonans.<br />
speCt<br />
SPE<strong>CT</strong>-skanning udvikles i midten af 80’erne. Denne<br />
teknologi baserer sig på at et gamma-kamera kan<br />
rotereres rundt om patienten i lighed med en <strong>CT</strong>skanner.<br />
Billedoptagelsen synkroniseres og man får<br />
efterfølgende mulighed for at se organfunktionsændring<br />
i 3 dimensioner. Denne undersøgelse har bl.a.<br />
revolutioneret diagnostik af hjertesygdomme p.g.a.<br />
åreforkalkning.<br />
SPE<strong>CT</strong>= Single Photon Emission Computed To-mography.<br />
1985<br />
1990-<br />
2011<br />
kombinationeR<br />
De forskellige skanningsteknikker har hver deres<br />
fordele og ulemper. I løbet af de seneste årtier er<br />
der udviklet flere kombinationer af de beskrevne<br />
teknikker, som tilfører synergi til den diagnostiske<br />
anvendelse.<br />
En af de mest succesfulde kombinationer af<br />
skanningsteknikker skabes af David Townsend<br />
og Ronald Nutt, der i 1998 kombinerer <strong>PET</strong>/<strong>CT</strong>, og<br />
dermed forener fordelene ved skarpe anatomiske<br />
billeder fra <strong>CT</strong>-skanning med bedre informationer<br />
om aktivitet i cellers stofskifte.<br />
Det betyder, at man i dag kan få fremragende<br />
funktionel billedfremstilling af tumorer, organfunktionsændringer<br />
i lever, hjerte og hjerne.
På opdagelse<br />
i fostrets<br />
hjerte<br />
Når børn fødes med en uventet og alvorlig hjertefejl,<br />
risikerer de at dø eller få skader på hjernen. På <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> skanner man fostre for misdannelser<br />
i hjertet halvvejs inde i graviditeten, så man kan stå klar<br />
med medicin og operationsudstyr ved fødslen.<br />
Af henrik stanek, stickelbergs Bureau Foto Ole hein pedersen<br />
>><br />
udforsk · 13
At se ind i kroppen<br />
– Forældrene får selvfølgelig et chok, når vi fortæller,<br />
at vi skal se nærmere på hjertet. Men misdannelsen<br />
er der, uanset om vi skanner eller ej.<br />
...På opdagelse i fostrets hjerte<br />
14 · udforsk<br />
Overlæge Olav Bjørn Petersen<br />
har indført udvidet skanning<br />
for hjertefejl af alle fostre<br />
>><br />
Lykken stråler ud af forældrene. Et velskabt<br />
barn er kommet til verden. Men få<br />
timer efter fødslen bliver barnet pludselig<br />
dårligt og blåt. Der mangler ilt i blodet,<br />
og barnet rives ud af hænderne på forældrene<br />
for med fuld udrykning at blive<br />
kørt til hjertecentret i Skejby. Forældrene<br />
står chokeret tilbage.<br />
Så dramatisk kan situationen udspille<br />
sig, når det viser sig, at et barn<br />
født på et lokalt sygehus har en alvorlig<br />
hjertefejl. Nu skannes langt de fleste<br />
fostre i Jylland for fejl i og omkring hjertet<br />
midtvejs i graviditeten, så læger og<br />
forældre kan forberede sig på, hvad der<br />
skal ske umiddelbart efter fødslen.<br />
I 2005 besluttede fødselslæge Olav<br />
Bjørn Petersen og hans kolleger på Afdeling<br />
Y på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
i Skejby at gå grundigere til værks, end<br />
retningslinjerne fra Sundhedsstyrelsen<br />
påbyder. De blev indført i 2004, og hvad<br />
hjertet angår, kræver de blot, at man ser<br />
efter, om det har fire kamre, når gravide<br />
tilbydes skanning i uge 19.<br />
Alligevel blev der i det første halve<br />
år med retningslinjerne født tre børn i<br />
Skelby, hvor krops- og lungepulsåre var<br />
byttet om. De to døde, mens den tredje<br />
akkurat blev reddet på målstregen.<br />
– Man kan ikke se forbytningen på<br />
billedet af de fire kamre, så vi besluttede,<br />
at retningslinjerne ikke er tilstrækkelige<br />
for så centralt et organ som hjertet, siger<br />
Olav Bjørn Petersen.<br />
billedet er fUldt af detaljer<br />
Ni ud af ti børn med misdannelser i hjertet<br />
fødes af familier uden hjertefejl. For
at finde frem til børnene inden fødslen<br />
indledte fødselslægerne på Afdeling Y<br />
et udviklingsarbejde med kolleger fra<br />
Børneafdeling A og Hjertemedicinsk<br />
Afdeling B.<br />
– Vi har forskellige indgange. Mens<br />
vi har erfaringen med at skanne fostre,<br />
ved de, hvad forskellige hjertefejl betyder<br />
for barnet ved fødslen og på lang sigt,<br />
forklarer han.<br />
Samarbejdet faldt sammen med, at<br />
<strong>ultralyd</strong>sskanneren var blevet forbedret,<br />
så den kunne vise meget detaljerede<br />
billeder. Man kunne både se, om hjerteklapperne<br />
åbnede sig, som de skulle,<br />
om blodet strømmede den rigtige vej til<br />
og fra hjertet, og om pumpekamrene<br />
fungererede.<br />
Når fødselslægen opdager en misdannelse,<br />
laver han en udvidet hjerteskanning<br />
sammen med læger fra de to andre<br />
afdelinger, så de sammen kan finde frem<br />
til, hvad der er tale om. Det kan være alt<br />
fra et mindre hul i hjertets skillevæg over<br />
underudviklede pumpekamre til manglende<br />
pulsårer.<br />
– Vi begynder i uge 13 eller 14 med<br />
kvinder, der tidligere har fået et barn<br />
med en kompleks hjertefejl. Vi kan ikke<br />
Alle gravide i regionen får tilbudt hjerteskanning<br />
Fødselslæge Olav Bjørn Petersen og hans kolleger fra Børneafdeling A og Hjertemedicinsk<br />
Afdeling B måtte først selv lære teknikken at kende, da de begyndte at skanne<br />
fostre for hjertefejl. Dernæst lærte de metoden videre til de specialuddannede sygeplejersker<br />
og jordemødre, der som sonografer står for de rutinemæssige skanninger<br />
af gravide på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
For halvandet år siden blev der ansat ekstra personale til at tage rundt til de andre<br />
hospitaler i regionen og lære deres kolleger, hvordan man skanner for hjertefejl. Når<br />
projektet slutter til nytår, har der også været afholdt syv kurser. På hvert kursus har<br />
30 sygeplejersker, jordemødre og læger fået to dages intensiv træning, så fremover<br />
får alle gravide i Region Midtjylland tilbudt udvidet hjerteskanning i uge 19.<br />
få øje på alle detaljer på det tidspunkt,<br />
men vi kan se meget, og ved alvorlige<br />
misdannelser kan forældrene vælge at<br />
stoppe graviditeten, inden fostret bliver<br />
for stort, siger overlæge Keld Sørensen<br />
fra Hjertemedicinsk Afdeling B.<br />
hUrtig indsats redder liv<br />
Hvis man på forhånd ved, at der er noget<br />
galt, kan jordemoder, fødselslæge, børnelæge,<br />
børnehjertelæge, narkoselæge<br />
og kirurg stå klar, når barnet bliver født.<br />
– Tidligere gik der unødig tid med<br />
undersøgelser og transport til Skejby<br />
fra lokale sygehuse. Nu føder mødrene<br />
hos os. Ved at bruge tiden fornuftigt<br />
reducerer vi risikoen for hjerneskader og<br />
dødsfald, siger overlæge Jesper Bjerre fra<br />
Børneafdeling A.<br />
Det er også langt bedre at operere,<br />
inden nyrer, lever og andre organer tager<br />
skade på grund af iltmangel.<br />
– I de første timer efter fødslen har<br />
barnet det godt, fordi det fortsætter på<br />
kredsløbet fra fostertilstanden, men når<br />
det hører op, bryder hjertefejlen ud i fuldt<br />
omfang. Derfor gælder det om at operere,<br />
inden barnet kommer i en livstruende<br />
krise, siger Keld Sørensen.<br />
forældrene er glade<br />
Olav Bjørn Petersen fra Gynækologisk-<br />
Obstetrisk Afdeling Y har ikke oplevet<br />
én eneste forælder, som ikke er glad for,<br />
at misdannelsen bliver opdaget inden<br />
fødslen.<br />
– De får selvfølgelig et chok, når<br />
vi fortæller, at vi skal se nærmere på<br />
hjertet. Men misdannelsen er der, uanset<br />
om vi skanner eller ej. Nu får forældrene<br />
mulighed for at forberede sig, og hvis<br />
barnet har udsigt til et liv med megen<br />
lidelse og sygdom, kan de overveje at<br />
afbryde graviditeten. Mange fortæller os<br />
senere, at de er glade for, at de har haft et<br />
valg, også selv om det var et svært valg,<br />
siger fødselslægen.<br />
De fleste fortsætter graviditeten,<br />
mens cirka 20 procent af de, der venter et<br />
barn med en kompleks hjertefejl, vælger<br />
abort. Det betyder, at der bliver født færre<br />
børn med meget komplicerede hjertefejl.<br />
– Sygeplejerskerne bliver bedre og<br />
bedre til skanningerne, og de børn, der<br />
bliver valgt til, får bedre operationer med<br />
færre komplikationer, fordi vi er forberedt.<br />
Vi kan aldrig love, at en hjertepatient<br />
bliver helt rask, men de kan få det<br />
meget bedre, siger Keld Sørensen.<br />
udforsk · 15
at at se se<br />
At se ind i i kroppen<br />
16 · udforsk<br />
Af Lene Horsholt Foto Helene Bagger<br />
Hvordan<br />
Depression er blevet en folkesygdom, og prognoserne tyder på,<br />
at endnu flere vil blive ramt af sygdommen i de kommende år.<br />
Derfor er det bekymrende, at den i dag mest anvendte behandling<br />
mod depression har vist sig at være utilstrækkelig for<br />
mange patienter. Kun ca. en tredjedel af dem, der behandles<br />
med de såkaldte SSRI-præparater, opnår tilstrækkelig gavnlig<br />
effekt, og halvdelen af dem, der behandles, bliver syge igen<br />
senere i livet.<br />
Når langt fra alle har udbytte af behandlingen, skyldes det<br />
formentlig, at depressionssygdomme er mere forskellige end<br />
tidligere antaget – og at de derfor også må behandles forskelligt.<br />
nye mUligheder med mri<br />
Men hvad er det faktisk, der sker, når mennesker får en depression?<br />
Hvad skyldes det? Og hvordan kan symptomerne forklares?<br />
I disse år er der en stigende interesse for at finde biokemiske<br />
svar på disse spørgsmål, og forbedrede billeddannende<br />
teknikker medvirker nu til, at hjernes anatomi og fysiologi kan<br />
undersøges med en præcision og grundighed, der ikke tidligere<br />
har været mulig.<br />
Det er der gjort erfaringer med på Radiologisk Afdeling på<br />
Aalborg Sygehus, hvor <strong>MR</strong>I-skanninger helt bogstaveligt har<br />
synliggjort forskelle hos patienter, der henholdsvis kommer sig<br />
Ved hjælp af <strong>MR</strong>Iskanning af<br />
hjernens anatomi og fysiologi kan<br />
der påvises ligheder – og forskelle<br />
blandt patienter med depression.<br />
Hanna Järnum fra Radiologisk<br />
Afdeling på Aalborg Sygehus står<br />
bag en undersøgelse, der giver nyt<br />
indblik i, hvordan depressioner<br />
kan ses og spores i hjernen.<br />
ser en depression<br />
egentlig ud…?<br />
og ikke kommer sig med traditionel medicinsk behandling for<br />
depression.<br />
fokUs på kortisol og immUnforsvar<br />
Det er læge og ph.d. Hanna Järnum, der står bag undersøgelsen<br />
i Aalborg, der bl.a. er inspireret af nyere forskning, der har<br />
dokumenteret, at depressionslignende symptomer kan være et<br />
udslag af en biologisk eller kemisk ubalance eller abnormitet<br />
hos patienten. Afvigelser i langtids-stresshormonet kortisol<br />
og/eller et svækket immunforsvar kan muligvis være det, der<br />
udløser symptomerne og f.eks. påvirker patientens humør og<br />
stemningsleje.<br />
Ved hjælp af <strong>MR</strong>I kan hjernevævet gengives i en langt højere<br />
opløsning end ved <strong>CT</strong>-skanning, og det har Hanna Järnum gjort<br />
brug af. Hun har undersøgt patienter med unipolar depression<br />
– samt en rask kontrolgruppe. Patienterne var rekrutteret fra<br />
Affektiv Klinik og Enheden for Psykiatrisk Forskning på Aalborg<br />
Psykiatriske Sygehus.<br />
Specifikt har hun haft fokus på at undersøge hjernebarkstykkelsen<br />
og gennemstrømningen af blod i bestemte dele af<br />
hjernen. Også koncentrationen af forskellige stoffer er blevet<br />
undersøgt – alt sammen med henblik på at afprøve antagelsen<br />
om, at mennesker med depression har et svækket immunforsvar<br />
og et øget kortisolindhold i blodet.
Læge og ph.d. Hanna Järnum<br />
hvorfor bliver patienterne ikke raske?<br />
Deltagerne i undersøgelsen blev skannet 2 gange, ved baseline<br />
og igen efter 6 måneder. Her blev patienterne opdelt i 2 grupper;<br />
dem, der nåede at blive raske indenfor 6 måneder, og dem, der<br />
fortsat var syge.<br />
Det viste sig, at de patienter, der stadig var syge efter 6<br />
måneder, havde tyndere hjernebark i et område med central<br />
betydning for bl.a. de kognitive funktioner (posterior cingulate<br />
cortex). Et andet fund i denne gruppe var, at de havde en lavere<br />
gennemstrømning af blod i frontallappen og temporallappen,<br />
der begge har essentiel betydning for bl.a. hukommelse og<br />
personlighed. Hos de deprimerede blev der også påvist lavere<br />
niveauer af stoffer, der er vigtige for immunforsvaret.<br />
Kombinationen af et svækket immunforsvar og et højt<br />
niveau af kortisol kan måske føre til en ”kædereaktion”, der gør,<br />
at patienterne ikke kommer sig: Formentlig er det aktivering af<br />
specifikke pro-inflammatoriske cytokiner, der fører til en øget<br />
produktion af kortisol. Det kan så igen medføre tab af hjerneceller<br />
– og dermed tyndere hjernebark.<br />
Overproduktion af kortisol mindsker desuden antallet af<br />
serotonin-receptorer i hjernen, og netop serotonin menes at<br />
kunne påvirke blodgennemstrømningen.<br />
Inflammatoriske processer vil også kunne føre til tab af støtteceller<br />
i hjernen og dermed lavere niveauer af de stoffer, som<br />
disse celler ellers producerer.<br />
symptomer på depression eller<br />
depressions-lignende symptomer?<br />
Når patienter udredes for depression sker det ofte<br />
ved hjælp af rating scales (Hamilton m.fl.), hvor<br />
der spørges ind til en lang række af de typiske<br />
symptomer på depression. Patienterne svarer så på,<br />
hvor lidt eller meget de er belastet af de faktorer,<br />
der bliver nævnt.<br />
Men hvor sikker er egentlig en diagnose, der i så høj<br />
grad bygger på det generelle og på det, patienterne<br />
selv fortæller? Og hvor sikkert er det, at det reelt<br />
er symptomer på depression, patienterne beskriver?<br />
Måske er det snarere depressionslignende<br />
symptomer?<br />
Hvis patienten f.eks. føler sig træt, trist og har<br />
problemer med koncentration og hukommelse,<br />
så kan det være tegn på depression, men det kan<br />
også være anden form for sygdom, der er på spil.<br />
Diabetes måske? Eller hjerteproblemer?<br />
Et sammenfald af symptomer betyder ikke automatisk,<br />
at patienterne fejler det samme. Depressive<br />
symptomer kan være tegn på somatisk sygdom – og<br />
omvendt. Derfor er det vigtigt, at der også sker en<br />
grundig somatisk udredning – med afsæt i de specifikke<br />
symptomer, den enkelte patient kommer med.<br />
Der kræves dog mere forskning, før man kan fastslå, at inflammatoriske<br />
processer i kombination med abnorme niveauer af<br />
kortisol kan have indflydelse på depression hos prædisponerede<br />
individer.<br />
mindre stigma og mystik<br />
Undersøgelsen gør det desuden tydeligt, at patienter med depression<br />
ikke kan kategoriseres og behandles som én homogen<br />
gruppe. Samtidig bidrager den med konkret information om, at<br />
patienternes sygdom faktisk kan spores, følges og ses i hjernen.<br />
På en måde, der er anderledes præcis og håndgribelig, i forhold<br />
til hvad der hidtil har været muligt.<br />
En voksende erkendelse af, at biologiske og kemiske forhold<br />
spiller en stor og måske afgørende rolle ved psykisk sygdom,<br />
har først og fremmest betydning for patienternes diagnose og<br />
behandling. Samtidig kan det medvirke til at nedbryde nogle af<br />
de fordomme, der stadig knytter sig til de psykiske lidelser – for<br />
bliver det mere konkret, hvad patienterne fejler, bliver det også<br />
mere ”legalt” og lettere at tale om.<br />
Også derfor er der et stort potentiale i, at forskere på tværs<br />
af specialer mødes for at løse flere at de ”mysterier”, som psykiatrien<br />
fortsat rummer (for) mange af.<br />
udforsk · 17
At se ind i kroppen<br />
18 · udforsk<br />
Psykiatere stiller<br />
Mennesker, der får den første depression efter de er fyldt 50 år, har større risiko for at<br />
få en blodprop end jævnaldrende, der ikke har depression. Og mennesker, der har haft<br />
en blodprop i hjertet eller hjernen, har en øget risiko for at få en depression end andre,<br />
der ikke har haft en blodprop. Det er fakta, som forskere ved <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
Risskov søger at udrede ved hjælp af nye billeddiagnostiske værktøjer.<br />
Forskerne håber, at <strong>MR</strong>- og <strong>CT</strong>-skanninger kan give indblik i sammenhænge<br />
mellem depression og blodpropper i hjerte og hjerne, så der kan<br />
sættes ind med effektiv forebyggelse<br />
Tekst: Gudrun Haller Foto Ole Hein Pedersen<br />
På Center for Psykiatrisk Forskning ved<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Risskov<br />
foregår flere forskningsprojekter, som ser<br />
på sammenhængene mellem depression<br />
og blodpropper. Et af projekterne har<br />
fokus på sammenhænge mellem depression<br />
og hjertesygdom hos førstegangsdeprimerede<br />
over 50 år. Projektet ledes af<br />
læge Torben Albert Devantier.<br />
– Vi ved, at der er en sammenhæng<br />
mellem depression og hjertekarsygdom,<br />
men om det går den ene eller anden<br />
vej eller begge, ved vi ikke endnu, siger<br />
professor Poul Videbech, der er vejleder<br />
på projektet. Men vi ved, at risikoen for at<br />
få en blodprop i hjertet er fordoblet, hvis<br />
man har haft en depression.<br />
– Der er mange teorier om denne<br />
sammenhæng, men i dette projekt er<br />
vi specielt interesseret i, om hjerneforandringer,<br />
som hænger sammen med<br />
depression, er forbundet til forkalkning<br />
af hjertets blodkar.<br />
Fra blandt andre læge Rikke Beese<br />
Dalbys forskning ved man, at depressionsramte<br />
er særligt disponerede for<br />
forandringerne i det område af hjernen,<br />
som kaldes den hvide substans. Forandringerne,<br />
som også kaldes white matter<br />
lesions, kan optræde hos alle mennesker,<br />
men nye undersøgelser viser, at mennesker,<br />
der får depression sent i livet, har<br />
flere af disse skader end andre menne-
skarpt på<br />
depression og<br />
blodpropper<br />
sker. Og de skader øger markant risikoen<br />
for at få en blodprop.<br />
Det er de nye billeddiagnostiske<br />
værk tøjer, der har sat forskerne i stand til<br />
at granske forandringer i hjernen, og som<br />
nu også skal bruges til at vise, om disse<br />
forandringer har forbindelse til forkalkning<br />
af hjertets blodkar.<br />
patienterne rekrUtteres fra psykiatrien<br />
Der er 30 patienter med i projektet, som<br />
er rekrutteret fra psykiatrien i Region<br />
Midtjylland, plus 30 i en kontrolgruppe.<br />
Deltagerne undersøges ved:<br />
• Psykiatrisk interview<br />
• <strong>MR</strong> (magnetisk resonans-skanning) af<br />
hjernen<br />
• Koronarcalciumskanning af hjertets<br />
blodkar<br />
Herudover foretages blodtryksmåling og<br />
en række biokemiske målinger.<br />
Undersøgelserne udføres som led i<br />
et større klinisk udredningsprogram<br />
ved Neuropsykiatrisk Klinik (NK) som<br />
administrativt hører under Center for<br />
Psykiatrisk Forskning (CPF) på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> i Risskov (AUHR),<br />
og projektet bliver gennemført i et samarbejde<br />
mellem bl.a. CPF, Center for<br />
Funktionelt Integrativ Neurovidenskab<br />
(CFIN) på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
(AUH) og Hjertemedicinsk Afdeling på<br />
Vejle Sygehus.<br />
skal indhente 15-20 leveår<br />
De depressionsramte patienter er meget<br />
interesseret i at deltage i forskningsprojektet.<br />
De vil gerne have hjertet undersøgt<br />
og kan se ideen i, at der kan sættes ind<br />
med forebyggelse, hvis der er noget galt.<br />
Næsten alle patienter siger ja til at være<br />
med. De vil gerne bidrage til forskning og<br />
til at hjælpe andre. Det giver god mening<br />
for dem.<br />
– Desuden føler de sig rigtig godt<br />
behandlet, når de er med i et projekt. Her<br />
bliver de virkelig grundigt undersøgt, og<br />
der bliver taget hånd om dem, fortæller<br />
Poul Videbech.<br />
– Vi har med en patientgruppe at<br />
gøre, som statistisk lever 15 til 20 år mindre<br />
end andre, der ikke er psykisk syge.<br />
Så vi har nogle år at indhente for vores<br />
patienter, så alt hvad der kan vise, hvad<br />
det er for mekanismer i kroppen, der gør<br />
patienten syg, skal vi have udredt. Projektet<br />
kan måske pege på mekanismer,<br />
så vi kan sætte ind med forebyggelse,<br />
der kan fjerne årsagerne til, at kar bliver<br />
skrøbelige.<br />
– Vi ved, at usund levevis har en<br />
betydning for udviklingen af læsioner<br />
i hjernen og for den øgede risiko for<br />
Mr-skanning<br />
<strong>MR</strong>skanning (magnetic<br />
resonance imaging, <strong>MR</strong>I) til undersøgelse<br />
af patienter med depression<br />
har været kendt siden<br />
slutningen af 1980’erne, men<br />
har hidtil ikke været anvendt<br />
rutinemæssigt i den diagnostiske<br />
udredning.<br />
Den teknologiske udvikling<br />
indenfor billeddannende teknikker<br />
har imidlertid medført,<br />
at man i dag med komplicerede<br />
<strong>MR</strong>skanningsteknikker kan få<br />
indsigt i såvel strukturelle som<br />
funktionelle forhold i hjernen<br />
ved depression.<br />
blodpropper i både hjerne og hjerte. Vi<br />
ved også, at årsagerne til læsionerne bl.a.<br />
skal findes i risikofaktorer som rygning,<br />
forhøjet blodtryk og diabetes. Men vi<br />
har brug for at vide mere, understreger<br />
Poul Videbech, som regner med, at der er<br />
resultater af undersøgelsen om et år.<br />
øget brUg af skanning i klinikken<br />
På <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Risskov<br />
er man foregangsfolk, når det gælder<br />
brug af de nye billeddiagnostiske værktøjer<br />
i forskningen, men i den daglige<br />
klinik er man ikke så langt, oplyser Poul<br />
Videbech.<br />
På neuropsykiatrisk klinik bliver <strong>MR</strong>skanninger<br />
af hjernen imidlertid brugt i<br />
stigende grad. Det er ikke sådan, at alle<br />
deprimerede bør skannes, særligt ikke<br />
ukomplicerede tilfælde, som reagerer<br />
hurtigt på behandling. Men i sværere tilfælde<br />
kan det gøre en forskel – især ved<br />
langvarig depression, hvor behandling<br />
ikke virker og ved depression med svære<br />
kognitive problemer.<br />
– Her kan en hjerneskanning give et<br />
billede af, om der er mange læsioner i patientens<br />
hjerne, og om patienten derfor<br />
skal have blodfortyndende behandling<br />
for at forebygge blodpropper i hjerte og<br />
hjerne, forklarer Poul Videbech.<br />
udforsk · 19
At se ind i kroppen<br />
Der er bid i 3D<br />
20 · udforsk<br />
Specialtandlæger fra Institut for Odontologi træder til,<br />
når børn har leddegigt i kæben. Skanninger og computerteknik<br />
er deres medsammensvorne i en behandling,<br />
der på verdensplan er langt fremme.<br />
Af Kirsten Olesen Foto Ole Hein Pedersen<br />
Når et barn bliver ramt af børneleddegigt, påvirker<br />
sygdommen kroppens led og kan også ramme<br />
kæbeleddet – i værste fald med forkert bid, kosmetiske<br />
problemer og tyggevanskeligheder til følge, hvis<br />
kæben vokser sig skæv. Kæbeleddet, er nemlig det<br />
eneste led hvis anatomi og måde at vokse på, gør det<br />
særdeles sårbart over for sygdomsmæssige påvirkninger,<br />
og væksten i kæbeleddet er for en stor del<br />
ansvarlig for underansigtets udvikling.<br />
I den situation træder specialtandlæger til. Ortopædiske<br />
behandlinger og tandregulering påvirker<br />
nemlig væksten i kæberne, og tandlæger med speciale<br />
i tandregulering – ortodonti – har magt til at få<br />
tænder ind på rad og række og få sammenbiddet til<br />
at udvikle sig korrekt, selv om sygdommen trækker i<br />
modsat retning.<br />
Med skanning af kæberne på forskellige udviklingstrin<br />
og 3-D computeranimationer som stadigt<br />
vigtigere redskaber er det i dag lykkedes dem at<br />
komme rigtig langt i behandlingen af en sygdom,<br />
som har sat grå hår i hovedet på reumatologer og<br />
specialtandlæger verden over:<br />
”Tidligere ventede vi på, at barnet var udvokset, hvorpå<br />
ansigtsdeformiteten måtte behandles med en omfattende kirurgisk<br />
behandling. Men lige nu har vi introduceret forskellige<br />
tidlige behandlingstiltag, som støttes af computerteknologien,<br />
og her på stedet er vi meget langt fremme”, fortæller lektor<br />
DDS, ph.d. Thomas Klit Pedersen fra Institut for Odontologi på<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Med skanning og 3-D<br />
computeranimationer<br />
som stadigt vigtigere<br />
red skaber er ortodontister<br />
ne kom met rigtig langt i<br />
behandlingen af børneleddegigt<br />
i kæben, som har sat grå<br />
hår i hovedet på reumatologer og<br />
specialtandlæger verden over<br />
mysteriet om væksten<br />
Udviklingen i den abnorme vækst og mulighederne for at<br />
påvirke den i positiv retning er man blevet klogere på igennem<br />
de seneste år. Det skyldes bl.a., at instituttets forskere bruger<br />
<strong>CT</strong>-skannere til at se ind i kæbens væv og knogler. Ved hjælp<br />
af computergrafik kan skanningerne vise, hvordan vækst og<br />
vækstafvigelser foregår på hver enkelt patient – ganske enkelt
ved at lægge billeder fra forskellige perioder oven i hinanden.<br />
På samme måde kan effekten af behandlingen vurderes.<br />
Den viden har kastet afgørende lys over spørgsmålet om,<br />
hvordan underansigtet vokser; både når det går godt, og når<br />
det går i en skæv retning og kan resultere i underudviklet hage,<br />
smerter og problemer med at tygge.<br />
Og det spørgsmål er helt centralt for forskere og behandlere:<br />
”Sammen med kolleger verden over har vi gennem de seneste<br />
tyve år diskuteret, hvad problemet ved vækstafvigelse er;<br />
dels hvordan væksten i underansigtet foregår, dels hvordan den<br />
patologiske vækst foregår”, fortæller Thomas Klit Pedersen.<br />
”Det hjælper teknologien os nu med at afdække, så selv om<br />
vi ikke kan behandle børneleddegigt i kæbeleddet 100 pct., er vi<br />
i dag kommet meget langt”.<br />
Det gælder i forskningscentre verden over, og det gælder<br />
i <strong>Aarhus</strong>. Her er forskning og behandling centreret omkring<br />
Institut for Odontologi på <strong>Aarhus</strong> Universitet og Tand-, Mund-<br />
og Kæbekirurgisk Afdeling O på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
hvor de to odontologiske specialer – kæbekirurgi og ortodonti –<br />
forener kræfterne i tæt samarbejde med kolleger i det internationale<br />
forskningsmiljø.<br />
virtUelle operationer<br />
Men den helt store revolution i selve behandlingsplanlægningen<br />
ligger i brugen af data fra en såkaldt Cone Beam <strong>CT</strong>-skanner<br />
– en tredimensional røntgenteknologi, som kan generere indre<br />
strukturer og forhold mellem kæber, tænder og led i alle planer<br />
og kan konstruere en 3-D model af patientens kranie – med<br />
uhyre nøjagtighed og med strålingsdoser, der er langt mindre<br />
end konventionel <strong>CT</strong>-skanning.<br />
Faktisk er teknologien så nøjagtig, at computerbillederne<br />
Vi vil have vores egne fingeraftryk<br />
på udviklingen af det perfekte<br />
system. Og det er lige på trapperne,<br />
siger lektor Thomas Klit Pedersen<br />
fra Institut for Odontologi på<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet<br />
kan bruges til at tilrettelægge operationer med millimeters<br />
præcision. Kæbekirurgerne kan se, hvor de kan skære, studerende<br />
kan øve sig i at skære – uden at patienten er til stedet.<br />
Og samtidig bruger man færre røntgenbilleder.<br />
Så ved at flytte en stor del af arbejdet med at rekonstruere<br />
røntgenbilleder og med detaljeret at planlægge behandlingerne til<br />
computerskærmen spares børnene både for ubehag og strålinger.<br />
Teknologien er taget i brug nogle steder i verden, men er<br />
stadig under udvikling. Afd. for Ortodonti, Institut for Odontologi<br />
ved <strong>Aarhus</strong> Universitet og Tand-, Mund- og Kæbekirurgisk<br />
Afdeling O, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> er således lige nu<br />
ved at udvikle deres eget computerprogram, der skal kunne<br />
bearbejde Cone Beam skannerens billeder og anvende dem til<br />
virtuel planlægning. For, som Thomas Klit Pedersen siger:<br />
”Vi har vores egne visioner, der styres af patienternes<br />
behov for optimale og kvalitetssikrede behandlinger, så vi vil<br />
have vores egne fingeraftryk på udviklingen af det perfekte<br />
system. Og det er lige på trapperne”.<br />
Børneleddegigt i kæben<br />
· Hvert år behandler specialtandlægerne i <strong>Aarhus</strong> omkring<br />
300 børn med børneleddegigt i kæbeleddet.<br />
· Børneleddegigt rammer børn under 16 år.<br />
· Ortodonti er et speciale, der beskæftiger sig med kæbernes<br />
og tændernes stilling, vækst og udvikling.<br />
· Lektor Thomas Klit Pedersen fra Institut for Odontologi,<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet, er aktiv i samarbejdet EuroTMJoint,<br />
der p.t. arbejder på at blive en officiel europæisk<br />
organisation for behandling af børneleddegigt i kæben.<br />
Han er formand for arbejdsgruppen ”Behandling”, der<br />
arbejder på en konsensusprotokol.<br />
udforsk · 21
At se ind i kroppen<br />
22 · udforsk<br />
Hvordan sikrer man sig, at dyr lungekræftmedicin<br />
kun bliver givet til de<br />
patienter, der virkelig har gavn af den?<br />
På <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> har en<br />
<strong>PET</strong>skanning vist sig at være en del af<br />
svaret.<br />
Af Anne Westh Foto Ole Hein Pedersen<br />
Lungekræft. En ubarmhjertig diagnose at<br />
få stemplet på sig. Det kender læge Britta<br />
Weber alt til. Fra sit arbejde på Onkologisk<br />
Afdeling D på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
ved hun, at sygdommen ofte bliver<br />
opdaget i så fremskredent et stadie, at<br />
der kun er få måneder tilbage at leve i. Og<br />
kemoterapi og strålebehandling kan kun<br />
forlænge livet med nogle måneder.<br />
Men alligevel. Britta Weber har opdaget,<br />
at der er nogle lyspunkter blandt de<br />
mange triste skæbner. For en lille gruppe<br />
patienter har rigtig god effekt af en<br />
bestemt type skræddersyet kræftmedicin<br />
– kaldet Erlotinib.<br />
– Det fik mig til at spekulere på, om<br />
det mon var muligt at forudsige hvilke<br />
patienter, der ville få gavn af Erlotinib,<br />
fortæller Britta Weber. Og det blev starten<br />
på hendes ph.d.-projekt, som er tilknyttet<br />
Klinisk Biokemisk Afdeling.<br />
begrænset sUcces<br />
Erlotinib er et af de første præparater i en<br />
ny generation af kræftmedicin - kaldet<br />
skræddersyet kræftmedicin. Skræddersyet<br />
fordi den ikke angriber alle celler,<br />
men kun et bestemt mål. For Erlotinibs<br />
vedkommende den epidermale vækstfaktor-receptor,<br />
som er en af de vigtigste<br />
vækstreceptorer på kræftcellerne.<br />
På verdensplan havde man set rigtig<br />
gode resultater af de første celle- og dyreforsøg<br />
med Erlotinib. Så forventningerne<br />
til de første kliniske studier var høje.<br />
De viste sig dog ikke at holde stik. På<br />
Skræddersyet<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> begyndte<br />
man at bruge Erlotinib i 2005. Og erfaringen<br />
her har været, at kun 10-20 procent af<br />
patienterne har haft gavn af medicinen.<br />
Da behandlingen tilmed er dyr, blev det<br />
desto mere vigtigt at finde ud af, hvorfor<br />
nogle få patienter havde rigtig god gavn<br />
af medicinen, og andre slet ikke.<br />
– Vores første idé var at bruge en<br />
<strong>PET</strong>-skanning til at undersøge, hvordan<br />
Erlotinib bliver optaget i kroppen, siger<br />
Britta Weber.<br />
Hendes kollega Ashfaque Memon fra<br />
Klinisk Biokemisk Afdeling, som stod for<br />
forsøget med <strong>PET</strong>-skanningerne, havde<br />
på det tidspunkt allerede vist særdeles<br />
interessante resultater på mus.<br />
radioaktiv medicin<br />
En kemiker fra <strong>PET</strong>-centret fik fremstillet<br />
en dosis Erlotinib, som var radioaktivt<br />
mærket. Denne dosis blev sprøjtet ind i<br />
en patient med lungekræft. Og lidt efter<br />
kunne man se på skanningen, hvor radioaktiviteten<br />
hobede sig op – f.eks. om<br />
det var inde i kræftknuden.<br />
17 patienter blev skannet på denne<br />
måde. Og resultaterne viste, at primært de<br />
patienter, som fik stoffet ophobet i kræftknuderne,<br />
havde god gavn af Erlotinib.<br />
– For patienterne kan resultaterne<br />
på længere sigt betyde, at vi kan skanne<br />
dem i begyndelsen af deres behandlingsforløb<br />
for at se, om de tilhører den<br />
gruppe, der responderer på Erlotinib.<br />
Overraskende viste det sig også,<br />
at stoffet hos en enkelt patient kunne<br />
trænge over blodhjerne-barrieren og<br />
ophobe sig i hjernemetastaser. Dette<br />
resultat er yderst interessant, fordi kræftlæger<br />
i mange år har diskuteret, hvorvidt<br />
traditionel kemoterapi formår at trænge<br />
over blodhjerne-barrieren.
på jagt efter mUtationer<br />
Men for Britta Weber sluttede arbejdet<br />
ikke med <strong>PET</strong>-skanningerne. For hun<br />
ville også finde ud af, hvorfor nogle patienter<br />
ophober Erlotinib i kræftknuderne<br />
og andre ikke gør.<br />
I dag ved man allerede fra videnskabelige<br />
studier, at de fleste patienter,<br />
der responderer på Erlotinib, har en<br />
mutation i den epidermale vækstfaktorreceptor.<br />
Og denne mutation kan der<br />
undersøges for, hvis man har en vævsprøve<br />
fra patienten. Så med hjælp fra<br />
Patologisk Institut gik Britta Weber i gang<br />
med at indsamle vævsprøver og tog samtidig<br />
blodprøver på 400 patienter, som i<br />
de sidste tre år er blevet behandlet med<br />
Erlotinib på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Indsamlingen er netop afsluttet og i<br />
de kommende måneder skal Britta Weber<br />
og hendes kolleger i gang med at analysere<br />
prøverne.<br />
Analyserne foregår ved hjælp af en gensekventeringsmaskine:<br />
Små tynde skiver<br />
af vævsprøverne bliver oprenset, og<br />
DNA-materialet opformeret. Herefter lægges<br />
DNA-materialet på en mikrochip og<br />
puttes ind i en gensekventeringsmaskine.<br />
Maskinen kan med meget følsomme<br />
metoder beregne, om patienten har en<br />
mutation i vækstfaktor-receptoren.<br />
– Fra vores <strong>PET</strong>-skanninger ved vi, at<br />
ikke alle tumorer optager Erlotinib. Det<br />
spændende bliver nu at finde ud af, om<br />
det kun er tumorerne med mutationen,<br />
der optager medicinen.<br />
patienter lever længere<br />
I november publicerer Britta Weber og<br />
hendes kolleger allerede resultaterne fra<br />
to af de patienter, som deltager i det store<br />
studie, hvor vævsprøverne bliver undersøgt<br />
for mutationer. Disse to patienter<br />
lungekræft<br />
Patienter med lungekræft har en meget<br />
dårlig prognose. Ofte opdages kræft i<br />
lungerne så sent, at patienten kun har<br />
kort tid tilbage at leve i.<br />
Kun 25 procent af patienterne får opdaget<br />
deres kræft så tidligt, at det er muligt<br />
at operere den væk. De resterende 75<br />
procent får opdaget kræften på så sent<br />
et tidspunkt, at en operation ikke er<br />
mulig. Disse patienter tilbydes palliativ<br />
behandling.<br />
Fra det tidspunkt, hvor kræften bliver<br />
opdaget, vil en patient i gennemsnit<br />
overleve fire måneder, hvis man ikke<br />
bliver behandlet. Med standardbehandling<br />
vil man overleve i gennemsnit otte<br />
måneder.<br />
kamp mod lungekræft<br />
har haft så god effekt af Erlotinib, at<br />
man til sidst besluttede sig for at operere<br />
resten af deres tumor ud. Her fandt man<br />
overhovedet ingen levende kræftceller. Et<br />
meget opløftende resultat.<br />
– Vi kan ikke sige, at patienterne<br />
er helbredt. Men man skal huske på, at<br />
overlevelsen for disse patienter normalt<br />
ville være fire måneder fra det tidspunkt,<br />
hvor de begynder på behandlingen med<br />
Erlotinib. Så set i den sammenhæng er<br />
resultaterne meget opløftende.<br />
– Alt i alt er jeg meget optimistisk<br />
over for den lille gruppe af patienter, der<br />
responderer godt på Erlotinib. For nu begynder<br />
vi for alvor at finde ud af, hvordan<br />
vi kan identificere dem fra begyndelsen<br />
af deres behandlingsforløb. Og måske<br />
vil vores metoder også kunne bruges til<br />
at målrette andre typer af skræddersyet<br />
kræftmedicin.<br />
udforsk · 23
At se ind i kroppen<br />
24 · udforsk<br />
Af Lotte Fisker Jørgensen Foto Ole Hein Pedersen<br />
Ultralydsteknologien bliver bedre og<br />
billigere, og det er et spørgsmål om<br />
tid, før fokuseret <strong>ultralyd</strong> har afløst<br />
stetoskopet som et af lægens vigtigste<br />
arbejdsredskaber. Det mener i hvert<br />
fald professor Erik Sloth, som gennem<br />
20 år har arbejdet med <strong>ultralyd</strong>sdiagnostik.<br />
Ultralyd<br />
– De senere par år er det for alvor gået<br />
stærkt. Apparaterne bliver bedre og billigere,<br />
og lige om lidt kommer vi til at se<br />
handy multifunktionelle lommeskanner,<br />
der både kan tages med overalt og bruges<br />
over hele kroppen, fortæller Erik Sloth,<br />
som sidste år blev verdens første anæstesiolog,<br />
der kunne kalde sig professor<br />
i klinisk og eksperimentel <strong>ultralyd</strong>sdiagnostik.<br />
– Det giver en helt anden fleksibilitet,<br />
end vi har kendt til tidligere. I fremtiden<br />
vil de nye <strong>ultralyd</strong>sskannere være fast<br />
inventar ikke bare på mange hospitalsafdelinger,<br />
men også i lægebiler, lægehelikoptere<br />
og hos praktiserende læger.<br />
Jeg er slet ikke i tvivl om, at fokuseret<br />
<strong>ultralyd</strong>sdiagnostik vil blive udbredt i<br />
et omfang, vi slet ikke har fantasi til at<br />
forestille os i dag, uddyber han.<br />
Det seneste skud på teknologistammen<br />
er en håndholdt lommeskanner,<br />
som ikke er meget større end en iPhone.<br />
Snart kommer miniskanneren i en endnu<br />
mere avanceret version med forskellige<br />
transducere, så den kan bruges ikke bare<br />
til <strong>ultralyd</strong>sskanning af hjertet, men også<br />
til maveregionen, venerne, lunger, osv.<br />
På Anæstesiologisk-Intensiv Afdeling<br />
I på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> i<br />
Skejby har man i dag 25 <strong>ultralyd</strong>sskannere.<br />
Meget af <strong>ultralyd</strong>sudstyret i Skejby<br />
er doneret af The John and Birthe Meyer<br />
Foundation, men sidste år investerede hospitalet<br />
i yderligere ti skannere, så endnu<br />
flere kunne få glæde af teknologien.<br />
fra hypotese til viden<br />
– Grundlæggende handler det jo om<br />
at have den rette arbejdshypotese fra<br />
starten. Med point-of-care <strong>ultralyd</strong> bliver<br />
hypotese til viden, fordi man meget klart<br />
kan se, hvad der foregår, uanset om det
2.0<br />
handler om hjertet, nyrerne eller en<br />
nerveblokade der skal lægges. Ideen er,<br />
at man skal stille sig enkle spørgsmål,<br />
som skal kunne besvares med ja eller<br />
nej under en pågående <strong>ultralyd</strong>sskanning,<br />
forklarer Erik Sloth.<br />
– Det bliver ganske enkelt en helt<br />
ny måde at tænke på, fordi man på<br />
under et minut kan se direkte ind i<br />
kroppen og behandle ud fra, hvad man<br />
kan se, i stedet for ud fra, hvad man<br />
f.eks. kan høre i et stetoskop.<br />
Erik Sloth har som anæstesilæge i<br />
mange år arbejdet med <strong>ultralyd</strong>sdiagnostik<br />
i forhold til kredsløbet. Han og hans<br />
kolleger har for flere år siden påvist, at<br />
behandlingen blev ændret i op til 60%<br />
af tilfældene efter man havde brugt<br />
fokuseret <strong>ultralyd</strong> på intensivpatienter.<br />
Han er også idémanden bag det<br />
såkaldte FATE-kort, som er distribueret<br />
i 30.000 eksemplarer verden over.<br />
Kortet gør det let for alle læger hurtigt<br />
at sammenligne skanningsbilledet af<br />
patienten med billeder af udbredte<br />
hjertesygdomstilfælde, og derudfra<br />
afdække patienternes hjertemæssige<br />
tilstand. I tråd med den teknologiske<br />
udvikling findes kortet selvfølgelig også<br />
som app til iPhones.<br />
I dag bruges der point-of-care <strong>ultralyd</strong><br />
til meget andet end hjertet, og Erik<br />
Sloth underviser nu primært i såkaldt<br />
<strong>ultralyd</strong>s-ABCD, som dækker over brugen<br />
af <strong>ultralyd</strong> til øvre luftveje, maveregionen,<br />
lunger, hjerte, blodkar, m.m.<br />
ny stikketeknik<br />
Point-of-care <strong>ultralyd</strong> er ikke bare effektivt<br />
og tidsbesparende. Store og små<br />
patienter med angst for nåle har også<br />
god grund til at glæde sig over den nye<br />
teknologi:<br />
FATE-kortet findes nu<br />
også som applikation<br />
til iPhone<br />
– Ultralyd er jo også et fantastisk arbejdsredskab<br />
i forhold til patienter, som af den<br />
ene eller anden grund er svære at stikke<br />
i. Vejledt af <strong>ultralyd</strong>steknik kan vi meget<br />
præcist se, hvor et blodkar ligger, og<br />
derfor nærmest smertefrit få lagt et drop<br />
eller taget en blodprøve i første forsøg,<br />
fortæller Erik Sloth, der tilføjer at den<br />
nye stikketeknik, udviklet af forskere ved<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, vil spare<br />
mange tårer og blå mærker på børneafdelingen<br />
og være et vigtigt arbejdsredskab i<br />
Blodbanken, hvor man i dag må afvise 1-2<br />
% af de potentielle donorer, fordi det er<br />
for svært at se blodkarrene udefra.<br />
overvældende interesse<br />
Det er ikke kun den teknologiske udvikling<br />
der har fart på. Også lægekollegerne<br />
er ved at få øjnene op for de banebrydende<br />
perspektiver:<br />
– Erik Sloth er virkelig en pioner på<br />
det her område. Hans arbejde har inspireret<br />
os til at udbrede <strong>ultralyd</strong> til både<br />
helkrops-<strong>ultralyd</strong> og i forhold til, hvor<br />
ofte vi bruger det. Det er jo fx et genialt<br />
værktøj til monitorering af kritisk syge<br />
patienter om natten. Denne brug er helt<br />
klart med til at reducere risikoen for, at<br />
patienten udvikler kritiske komplikationer,<br />
forklarer læge Josefin Elzén fra Capio<br />
S:t Görans Sjukhus, Stockholm, der var en<br />
af de 68 kursusdeltagere på ”USabcd: the<br />
Ultrasound of ABCD”-kurset på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> i oktober.<br />
Fred van Steveninck (Deventer Hospital,<br />
Holland), som også var med på<br />
kurset, er enig:<br />
– Der er et kæmpe potentiale i point-ofcare<br />
<strong>ultralyd</strong>. Både på de internationale<br />
konferencer og ude på hospitalerne<br />
bliver der større og større opmærksomhed<br />
omkring, hvad der sker på det her<br />
område, fortæller han.<br />
Erik Sloth bekræfter den stærkt<br />
stigende efterspørgsel:<br />
– På <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> holder<br />
vi alene i år fem kurser i point-of-care<br />
<strong>ultralyd</strong> af hjertet, den såkaldte FATEprotokol,<br />
og vi kan slet ikke følge med<br />
efterspørgslen. Kursisterne kommer fra<br />
hele verden nu og fra mange forskellige<br />
fagområder. Blandt kursisterne begynder<br />
vi for eksempel at se, børnelæger,<br />
kirurger, praktiserende læger, læger der<br />
arbejder med intern medicin, luftfartslæger,<br />
gerontopsykiatrere, ja faktisk har vi<br />
undervist læger fra alle mulige afkroge af<br />
sundhedssektoren.<br />
snebolden rUller<br />
Senest har point-of-care <strong>ultralyd</strong> som<br />
disciplin fundet vej ind på speciallægeuddannelsen<br />
i anæstesi i Region Midt- og<br />
Nordjylland. En anden udløber af Erik<br />
Sloth og hans kollegers pionerarbejde<br />
på <strong>ultralyd</strong>sområdet er etableringen af et<br />
”Center of Clinical UtraSound” (CECLUS)<br />
på <strong>Aarhus</strong> Universitet. Centeret skal<br />
på tværs af alle specialer ved <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> implementerer<br />
<strong>ultralyd</strong>en på medicinstudiet og etablerer<br />
postgraduat certificeringsstandarder. Så<br />
snebolden ruller stærkere og stærkere –<br />
både i forhold til teknologiske fremskridt<br />
og kendskabet til de lovende perspektiver<br />
ved point-of-care <strong>ultralyd</strong>.<br />
udforsk · 25
At se ind i kroppen<br />
26 · udforsk<br />
Hvor<br />
ondt<br />
gør det?<br />
Svaret på det spørgsmål har<br />
alle dage været vanskeligt<br />
at håndtere for læger med<br />
patienter, som fortæller, at de<br />
har ondt et sted i kroppen. Smerte er nemlig en<br />
subjektiv størrelse, og nogle føler mere smerte<br />
end andre. Med ny teknologi vil forskere fra<br />
Aalborg Sygehus nu kigge ind i hjernen og sætte<br />
tal på smerterne.<br />
Af Peter Friis Jeppesen Foto Ole Hein Pedersen<br />
Klokken er 10, og forsøgspersonen ankommer til<br />
Radiologisk Afdeling, hvor teamet ledet af læge Jens<br />
Brøndum Frøkjær står klar foran glasruden ind til afdelingens<br />
store 3 Tesla <strong>MR</strong>-skanner. Her har han, cheffysiker Torben<br />
Fründ, civilingeniør og ph.d.-studerende Tine Maria Hansen og<br />
radiograf Kenneth Krogh Jensen siden morgenstunden været i<br />
fuld gang med at gøre klar til dagens forsøg. Det kræver sin forsker<br />
at holde overblikket i det tilsyneladende virvar af kabler,<br />
computere, dingenoter og skærme. Ikke færre end fem skærme<br />
er der at holde styr på.<br />
Forskergruppen har sat sig for, ved hjælp af <strong>MR</strong>-teknologi,<br />
at kortlægge smertesystemet, der stadig opfattes som en sort<br />
boks, det endnu ikke er lykkedes lægevidenskaben at åbne<br />
fuldt ud. Projektet er støttet af Det Strategiske Forskningsråd<br />
og foregår i samarbejde med Mech-Sense og Medicinsk<br />
Gastroenterologisk Afdeling på Aalborg Sygehus, skannerleverandøren,<br />
og eksterne partnere på bl.a. Kings College i<br />
London.<br />
– Der er en lang række smertetilstande – både akutte og<br />
kroniske smerter – hvor den behandling, man tilbyder nu til<br />
dags, ikke altid er tilstrækkelig. Man prøver måske flere forskel-
lige typer lægemidler, og det fungerer ikke lige godt på alle. Vi<br />
vil derfor udvikle en test, hvor vi lægger folk i en <strong>MR</strong>-skanner,<br />
giver en veldefineret serie af stimuli og på den måde finder ud<br />
af, hvordan smertesystemet fungerer hos netop den patient.<br />
– Så kan man sige ”Aha! Der er noget galt på et eller andet<br />
niveau, som tyder på, at det kan være bedst at vælge en bestemt<br />
smertestillende behandling”.<br />
Sådan beskriver Jens Frøkjær forsøget, hvor han og kollegaerne<br />
over de næste måneder skal have omkring 20 raske<br />
forsøgsdeltagere en tur i skanneren, hvor de udsættes for<br />
forskellige kontrollerede smertepåvirkninger.<br />
på med manchetten<br />
Dagens forsøgsdeltager lægges til rette i skanneren, og der gøres<br />
klar til den første af mange tests. Han er blevet udstyret med<br />
nogle særlige briller med to små indbyggede skærme, som giver<br />
ham informationer under hele forsøget.<br />
– Vi har en hel masse huskesedler, fortæller Jens Frøkjær og<br />
viser en to-do-liste med alle de tests, forsøgspersonen skal nå<br />
igennem. Det er kun den tredje forsøgsdeltager, de har igen-<br />
Fuld aktivitet fra morgenstunden. Fra venstre<br />
ses radiograf Kenneth Krogh Jensen, cheffysiker<br />
Torben Fründ og læge Jens Brøndum<br />
Frøkjær<br />
nem, så intet kører på rutinen. I dag skal alt helst klappe, for<br />
forsøgsdeltageren skal være i lufthavnen ved 15-tiden.<br />
Efter at have lavet nogle korte indledende <strong>MR</strong>-skanninger,<br />
går testen i gang. En slange er blevet ført ind gennem et hul i<br />
væggen. Det er en varmestimulator, som placeres på forsøgsdeltagerens<br />
højre underarm. 18 sekunder med varme på armen<br />
efterfølges af 18 sekunder uden varme. Forsøgsdeltageren skal<br />
så score smerten på en skala fra 1-10 (en såkaldt VAS-skala),<br />
som han kan se i sine briller. Han er blevet udstyret med nogle<br />
knapper, som han kan trykke på, alt efter hvor ondt det gør. 1<br />
kan netop lige mærkes, 10 er uudholdelig smerte.<br />
Planen er, at forsøgsdeltageren skal gennem den samme<br />
serie tests to gange. Om formiddagen er det uden smertestillende<br />
medicin, og om eftermiddagen får han en dosering med<br />
enten morfin blandet med appelsinjuice eller ren appelsinjuice<br />
(placebo). Forsøget er blindet, så hverken han eller forskerne<br />
ved, om der er givet morfin – og det interessante er så at se,<br />
om han reagerer anderledes, når han udsættes for de samme<br />
smertepåvirkninger.<br />
– På nogle vil vi sikkert se, at morfinen virker, mens vi ikke<br />
kan se forskel på andre, forklarer Tine Hansen. – Så hvis vi ><br />
udforsk · 27
At se ind i kroppen<br />
„Hvor ondt har du?<br />
Har du meget ondt?<br />
Men hvor meget er<br />
meget?“<br />
28 · udforsk<br />
Torben Fründ (tv) og<br />
Jens Brøndum Frøkjær<br />
gør klar til endnu en<br />
test. Denne gang skal<br />
smertemanchetten<br />
sidde på underbenet<br />
får et værktøj, hvor vi kan finde ud af, hvad det er for personer,<br />
der har gavn af en bestemt behandling, har man en<br />
forudsætning for at vælge den rigtige medicin med det samme.<br />
kan kvantificere smerter<br />
Torben Fründ fortæller, at forsøget også handler om at blive i<br />
stand til at sætte tal på patienternes smerter:<br />
– Hidtil har smerteforskning handlet om, at man har spurgt<br />
patienten ”hvor ondt har du? Har du meget ondt?”. Men hvor<br />
meget er meget?<br />
– Det der med smerter er jo meget subjektivt, og der er<br />
mange faktorer, som spiller ind. Hvordan man har det, følelser,<br />
angst med videre. Så med <strong>MR</strong>-teknologien kan man udlede et<br />
mere kvantitativt mål for smerten. Vi kan simpelthen se, hvad<br />
der sker inde i hjernens centre – med gennemblødningsintensiteten<br />
og ændringer i iltomsætningen i hjernevævet, forklarer<br />
Torben Fründ.<br />
På de fem skærme uden for skannerrummet følger teamet<br />
intenst, hvordan forsøgspersonen reagerer på de forskellige<br />
tests. På skærmen der viser billederne fra <strong>MR</strong>-skanneren, kan<br />
man se, at der er aktivitet bestemte steder i hjernen, mens man<br />
på en anden kan følge med i, hvor højt på skalaen, forsøgsdeltageren<br />
scorer smertepåvirkningen. Alle målinger (sekvenser)<br />
optages og gemmes til senere databehandling.<br />
Torben Fründ peger på en kurve, som kører op og ned:<br />
– Her kan vi se, at aktiviteten skifter i takt med varmepåvirkningen,<br />
og på skanningen kan vi følge med i, hvilke af hjernens<br />
aktivitetscentre, som lyser op, forklarer han og understreger,<br />
at teamet efterfølgende skal behandle dataene yderligere<br />
for at kunne give et mere præcist udsagn.<br />
så godt som hjemmelavet<br />
– Pokkers, udbryder Jens Frøkjær, da teknikken pludselig<br />
begynder at drille. En af computerne er umiddelbart gået i stå<br />
under lagringen af en sekvens, men efter nogle hektiske minutter,<br />
kører det hele igen.<br />
Torben Fründ forklarer, at én af forskerholdets store udfordringer<br />
har været, at de selv har måtte udvikle hele test-opstillingen:<br />
– Vi bruger produkter fra forskellige leverandører. De har<br />
alle forskellige grænseflader, som vi har arbejdet på at få til<br />
at spille sammen, og det hele skal være <strong>MR</strong> kompatibelt for at<br />
kunne arbejde inden for det kraftige magnetfelt. Nogle gange<br />
opstår der nogle ting, som man bare ikke kan forudse.<br />
Jens Frøkjær haster nu ind i et teknikrum, som befinder sig<br />
ved siden af skanneren. Han kigger på den seddel, han har i<br />
hånden, og i virvaret af kabler og teknik og støjen fra et stort køleanlæg<br />
udser han sig et par ledninger, som han bytter om på.<br />
– Nu skifter vi over til manchetten på benet, forklarer han,<br />
og teamet gør klar til næste test.<br />
Testen går ud på at puste en manchet, der sidder på forsøgsdeltagerens<br />
ben, op og lade ham score på VAS-skalaen i takt<br />
med at trykket øges, og smerten tiltager. Når han når til 7 på<br />
skalaen, stopper den med at pumpe.<br />
– Systemet er hjemmelavet, fortæller Torben Fründ. Vi<br />
har allieret os med ingeniør Peter Kunwald, som har udviklet<br />
software, der styrer kommunikationen mellem trykknapperne<br />
og den hardware, som puster manchetten op, og samtidig præsenterer<br />
dataene på skærmen. Det fungerer virkelig godt.<br />
isvand sprænger skalaen<br />
Formiddagens sidste test er en kold fornøjelse. Forsøgsdeltageren<br />
skal have sin hånd i en pose med isvand, så længe han<br />
kan – dog højst to minutter, alt imens <strong>MR</strong>-skanneren registrerer,<br />
hvordan hjernen reagerer på kulde.<br />
Torben Fründ forklarer, at de fleste godt kan klare de fulde<br />
to minutter, men allerede efter godt 30 sekunder, giver vores<br />
forsøgsdeltager op. Han mener, at smerteskalaen i dette tilfælde<br />
burde gå til 500.<br />
Herefter er der pause. Forsøgsdeltageren får mulighed for<br />
at tage sig et velfortjent hvil, mens han drikker blandingen af<br />
enten morfin med appelsinjuice eller ren appelsinjuice. Imens<br />
gør teamet sig klar til at afvikle serien af tests én gang til.
Kolesteatomer. Benædere. Perletumor<br />
i mellemøret. Besværligt<br />
barn har mange navne. På Øre<br />
NæseHalskirurgisk Afdeling på<br />
Aalborg Sygehus vil forskerne bruge<br />
<strong>MR</strong>teknologi til at få bugt med<br />
sygdommen.<br />
Af Peter Friis Jeppesen Foto Ole Hein Pedersen<br />
På Aalborg Sygehus laver lægerne<br />
omkring 300 ørekirurgiske indgreb om<br />
året. Mange af dem er relateret til mellemørebetændelse.<br />
Hos patienter med<br />
kronisk mellemørebetændelse er det<br />
imidlertid ikke unormalt, at der opstår en<br />
perlemors-lignende svulst i mellemøret.<br />
Dannelsen, som på lægelatin hedder kolesteatom,<br />
kaldes også for benæder. Det<br />
gør den, da den kan nedbryde knoglen,<br />
så der kan opstå hul op til hjernen eller<br />
ind til indre øre (cochlea) med risiko for<br />
fx meningitis eller døvhed.<br />
– Et meget stort problem med denne<br />
gruppe patienter og især med børn er<br />
<strong>MR</strong> afslører<br />
benædere i øret<br />
risikoen for tilbagefald efter en operation.<br />
Betændelsen har tendens til at<br />
gendanne sig i rummet bag mellemøret,<br />
forklarer læge Michael Gaihede. Han er<br />
forskningsansvarlig overlæge på Øre-<br />
Næse-Halskirurgisk Afdeling på Aalborg<br />
Sygehus. Sammen med læge Suzan Al<br />
Kole arbejder han på at introducere ny<br />
<strong>MR</strong>-teknologi, som kan bruges til at opdage<br />
kolesteatomet, før det når at skabe<br />
problemer.<br />
– Når vi opererer patienterne, bruger<br />
vi som regel en teknik kaldet obliteration,<br />
hvor vi lukker hullet bag mellemøret af.<br />
Med den teknik er det kun 8-9 procent<br />
af vores patienter, som får tilbagefald.<br />
Tilbagefaldet kan blandt andet ske, hvis<br />
der stadig er ganske få celler af kolesteatomet<br />
inde i et oblitereret område.<br />
Så kan det faktisk ligge og vokse ganske<br />
langsomt over en årrække og pludselig<br />
gøre alvorlig skade, forklarer Michael<br />
Gaihede.<br />
Undgå Unødige reoperationer<br />
Kolesteatomet kan altså ikke ses ved<br />
almindelig undersøgelse med øremikro-<br />
skop. Derfor arbejder Michael Gaihede og<br />
Suzan Al Kole på at indføre en metode,<br />
hvor man billedmæssigt kan påvise, om<br />
der er kolesteatom inde bag trommehinden<br />
og i mellemørets hulrum.<br />
– I dag er det sådan, at alle alarmklokker<br />
pr. automatik begynder at ringe,<br />
hvis en person, som tidligere er opereret<br />
for kolesteatom, henvender sig med<br />
smerter i eller flåd fra øret. Så er der ikke<br />
andet at gøre end at åbne op til mellemøret<br />
og se efter, om kolesteatomet er<br />
vendt tilbage, fortæller Michael Gaihede.<br />
– Det er lidt ærgerligt, hvis der så ikke er<br />
noget, for hver gang du åbner, er der jo<br />
en risiko – fx kan patienten blive døv.<br />
At forskerne har valgt at anvende<br />
<strong>MR</strong>-teknlogi til at kigge ind i øregangen,<br />
er ikke nogen tilfældighed:<br />
– Vi har kunnet <strong>CT</strong>-skanne i mange<br />
år, men <strong>CT</strong>-skanninger kan ikke vise, om<br />
det man ser blot er fortykkede slimhinder<br />
eller kolesteatom. Det har den<br />
samme signalværdi på en <strong>CT</strong>-skanning.<br />
Men i det øjeblik vi bruger den nyeste<br />
diffusionsvægtede Magnetisk Resonans<br />
(<strong>MR</strong>)-teknik, kan vi ved at aflæse den<br />
molekylære struktur med stor sikkerhed ><br />
udforsk · 29
At se ind i kroppen<br />
...<strong>MR</strong> afslører<br />
benædere i øret<br />
30 · udforsk<br />
afgøre, om det vi ser er kolesteatom,<br />
fortæller Michael Gaihede, der tilføjer,<br />
at <strong>MR</strong>-teknologien heller ikke udsætter<br />
patienterne for samme strålerisiko som<br />
den røntgenbaserede <strong>CT</strong>-teknologi.<br />
<strong>MR</strong>-skanneren på sygehusets<br />
radiologiske afdeling er blevet forsynet<br />
med en særlig softwareopdatering (en<br />
sekvens) kaldet ”Propeller”. Med den er<br />
skanneren i stand til at korrigere for små<br />
bevægelser af hovedet under skanningen<br />
og dermed undgå ”støj”, og resultatet er<br />
knivskarpe billeder, som med høj præcision<br />
kan påvise kolesteatomet.<br />
– Udenlandske undersøgelser har<br />
vist, at man med mere end 90 % sikkerhed<br />
kan bestemme, om der er kolesteatomvæv<br />
helt ned til en størrelse på 2 millimeter.<br />
Det er længe før, patienterne får<br />
symptomer og længe før, det når at lave<br />
ravage op imod hjernen eller ind mod<br />
cochlea, forklarer Michael Gaihede.<br />
forebyggende screening<br />
Endnu er forsøget med skanninger kun<br />
på tegnebrættet, men Suzan Al Kole<br />
skal som led i et kommende ph.d.-studie<br />
evaluere effekten af en forebyggende<br />
skanning af patienterne:<br />
– Hvis det viser sig, at vi rent faktisk<br />
kan påvise kolesteatomet på et tidligt<br />
stadie og samtidig undgå unødige reoperationer,<br />
er det oplagt, at <strong>MR</strong>-skanninger<br />
indføres som en del af rutinen for denne<br />
patientgruppe på alle danske sygehuse.<br />
Så vil man i en årrække efter operationen<br />
kunne skanne folk for at følge op på,<br />
om kolesteatomet vender tilbage, fortæller<br />
hun.<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>s øjenafdeling afprøver én af<br />
10 skannere i verden, der gør det muligt at undersøge<br />
nethinden uden de begrænsninger, som øjets egen optik<br />
har indbygget. Den nye teknik er vigtig i forskningen,<br />
men giver også håb om at kunne opdage og dermed<br />
behandle visse øjensygdomme tidligere i forløbet.<br />
Af Eva Bundegaard Foto Ole HeinPedersen<br />
Professor Toke Bek<br />
En sjældenhed – det er, hvad en fiks, lille og ny skanner er, som<br />
Øjenafdelingen på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> har fået stillet<br />
til rådighed. Skanneren ligner for den ukyndige et af de andre<br />
apparater, som øjenlæger og optikere bruger til at studere vores<br />
øjne med. Men den er – om ikke en ener – så dog kun nummer<br />
seks ud af ti i verden, fortæller professor og ledende overlæge<br />
Toke Bek.<br />
Han kan tillade sig at være stolt oven i sin åbenbare begejstring.<br />
Når skanneren befinder sig i <strong>Aarhus</strong>, skyldes det, at<br />
afdelingens forskning internationalt er meget anerkendt - ikke<br />
mindst på de områder, hvor skanneren formentlig vil kunne få<br />
stor betydning. Det kan være som hjælp til at fange øjen-følgesygdomme<br />
hos diabetikere eller til at få mere indsigt i øjensygdomme<br />
som den uhelbredelige, arveligt betingede Retinitis<br />
Pigmentosa, hvor nethindens sanseceller langsomt nedbrydes<br />
og synet til sidst helt forsvinder.<br />
Grunden til Toke Beks begejstring er, at den nye teknik -<br />
adaptiv optik – kan kompensere for en indbygget fejl i menneskets<br />
øje, som gør det vanskeligt at få et retvisende billede<br />
af patientens nethinde. Det øjenlægen ser ved at kikke ind<br />
gennem pupillen og bruge øjets linse omvendt, er præget af de<br />
begrænsninger, som er knyttet til øjets optik.
Opfindelse fra<br />
astronomien<br />
den UfUldkomne natUr<br />
– Begrænsninger i billeddannelse er også kendt fra astronomiske<br />
observationer i rummet. De vedvarende forstyrrelser fra blæst og<br />
støv i atmosfæren forringer billedkvaliteten. Derfor placerer man<br />
i dag observatorier i højtliggende bjergområder, hvor atmosfæren<br />
har størst stabilitet. Men det har ikke helt løst problemer med<br />
forringelse af billedet af det, man kikker på gennem en linse.<br />
Løsningen har her været udviklingen af en smart teknik, der er<br />
baseret på brug af spejle og magneter, fortæller Toke Bek.<br />
Vi vender tilbage til sammenligningen med astronomien, og<br />
hvorfor den har betydning for den nye øjen-skanner. Først noget<br />
om øjets begrænsning som indad skuende kikkert. Toke Bek<br />
forklarer:<br />
– Når det menneskelige øje observerer omverdenen, har vi<br />
hjælp fra mekanismer i nethinden, der sørger for at korrigere for<br />
de optiske fejl, som skyldes det ikke helt perfekte linsesystem,<br />
vi er udstyret med. Derfor ser vi fx en lige kant eller afgrænsede<br />
bogstaver, selv om det linsesystemet formidler til nethinden,<br />
faktisk er en flosset kant eller udflydende pletter.<br />
– Måske er øjets optik mindre fuldkomment, fordi det<br />
gennem årtusinder udviklingsmæssigt har været lettere at få<br />
nethinden til at kompensere end at udvikle en fejlfri optik i øjet.<br />
I hvert fald har naturen fundet en måde at klare det i forhold til<br />
synet, siger Toke Bek.<br />
Adaptiv optik<br />
Adaptiv optik rummer to elementer.<br />
De lokale variationer i øjets optik måles ved hjælp<br />
af tynde, uskadelige laserstråler, der sendes ind i<br />
øjet og reflekteres af nethinden. Det returnerede<br />
signal fra hver enkel laserstråle sammenlignes<br />
med en reference, så man kan kortlægge afvigelser<br />
fra en perfekt billeddannelse.<br />
På et tyndt, justerbart spejl, korrigerer man elektronisk<br />
for de fejl, som er kortlagt ved laserbestrålingen.<br />
Justeringen sker ved hjælp af et stort<br />
antal tæt pakkede magneter, der er placeret på<br />
bagsiden af spejlet.<br />
Når en enkelt magnet bliver aktiveret, kommer<br />
der en lille indtrækning i det spejlet, og<br />
lyset bliver reflekteret lidt anderledes i området<br />
omkring punktet. På den måde kan man ændre<br />
lige præcis dér, hvor man vil rette op på fejlagtige<br />
informationer.<br />
hjælper øjenlæger<br />
spejl og magneter retter op<br />
Men når øjenlægen undersøger det indre af øjet hos en patient,<br />
får den ufuldstændige optik fra naturens hånd betydning. Det<br />
er bl.a. ikke muligt at skelne små strukturer som fx nethindens<br />
enkelte celletyper. Og begrænsningen skyldes altså ikke graden<br />
af forstørrelse, men simpelthen fejl i billedgengivelsen.<br />
Det er her astronomien kommer ind. Principperne i den<br />
opfindelse, som har hjulpet til at få et retvisende billede ved<br />
stjernestudier og andre undersøgelser af himmelrummet, bliver<br />
nu også brugt i den særlige øjen-skanner, der foreløbig afprøves<br />
ti steder i verden.<br />
Adaptiv optik går ud på, at billedet, som linsen projekterer,<br />
bliver opfanget og reflekteret i et spejl i skanneren. Her kan man<br />
ved hjælp af magnetisme styre de falske informationer fra linsen<br />
ind på rette vej. Resultatet er, at man med den rette kodning<br />
af de kendte fejlmeldinger fra øjets linse, kan få et fuldstændigt<br />
korrigeret billede.<br />
Teknikken er betydeligt mere kompliceret end det her er beskrevet,<br />
og derfor er udbredelsen ikke så stor endnu. Men selve<br />
undersøgelsen af øjet er smertefri og ret enkel for patienten, forklarer<br />
Toke Bek, der tror, at det inden for en overskuelig fremtid<br />
bliver muligt at bruge skanneren til at stille mere præcise,<br />
tidlige diagnoser samt til at følge og justere behandlinger.<br />
udforsk · 31
At se ind i kroppen<br />
Danmarks første MEGskanner er netop taget i<br />
brug på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>. Den kræver<br />
nænsom pasning og pleje, hvilket er lagt i<br />
hænderne på den 33årige ingeniør Chris Bailey.<br />
32 · udforsk<br />
Af Anne Westh Foto Ole Hein Pedersen<br />
Et nyt kig ind i<br />
Det er tirsdag eftermiddag i kælderen under bygning 9 på Nørrebrogade<br />
på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>. Ingeniør Chris Bailey<br />
er i gang med sin ugentlige påfyldning af flydende helium på<br />
MEG-skanneren. En ny type skanner på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
der meget præcist kan registrere det magnetiske felt,<br />
der opstår rundt om hovedet, når nervecellerne kommunikerer<br />
med hinanden. Skanneren skal bruges til at forske i hjernens<br />
funktioner og undersøge patienter med hjernesygdomme.<br />
Chris står ved den store heliumbeholder, der hver uge forsyner<br />
MEG-skanneren med flydende helium nedkølet til -269 grader<br />
celsius – kun fire grader over det absolutte nulpunkt. Han<br />
kører den specialbyggede heliumelevator ned, så han med en<br />
lang pind kan komme til at måle mængden af flydende helium<br />
i beholderen. Bagefter sætter han en hævert på heliumbeholderen<br />
og ruller forsigtigt beholderen hen over gulvet, så påfyldningen<br />
kan begynde. En hvislen fra fordampet helium-gas<br />
undslipper slangen, inden den iskolde helium begynder at løbe<br />
over i skanneren. Den ekstremt lave temperatur er nødvendig<br />
for at sensorerne i skanneren kan opnå tilstrækkelig følsomhed<br />
til at registrere det magnetiske felt rundt om hjernen.<br />
Tirsdag efter tirsdag gentager ritualet sig. For det meste er<br />
det Chris, der foretager påfyldningen. Men hvis Chris er væk,<br />
har nogle af hans kolleger til opgave at gennemføre påfyldningen.<br />
For det er yderst vigtigt, at MEG-skanneren får sin<br />
ugentlige dosis helium. Hvis den løber tør, vil det koste mange<br />
arbejdstimer, før skanneren er funktionsdygtig igen.<br />
meg-skanner i aarhUs<br />
Historien om MEG-skanneren i <strong>Aarhus</strong> begyndte tilbage i 2007,<br />
da en række forskere fra flere danske universiteter diskuterede,<br />
hvordan man ved fælles hjælp kunne skaffe midler til at indkøbe<br />
det dyre udstyr, som kræves i moderne hjerneforskning - herunder<br />
Skandinaviens første MEG-skanner. Et konkret resultat<br />
af det nationale samarbejde er den aarhusianske MEG-skanner<br />
og den første højfelts <strong>MR</strong>-skanner på 7 Tesla, som i øjeblikket er<br />
under opførsel i Hvidovre.<br />
En plan og en fælles forståelse var dog ikke nok til at<br />
anskaffe en MEG-skanner. Så Albert Gjedde, der dengang var<br />
leder af <strong>PET</strong>-centret på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, lavede en<br />
ansøgning, som i 2008 blev belønnet med en donation på 16<br />
mio. kr. fra Velux Fonden og Villum Kann Rasmussen Fonden.<br />
Fondene har tidligere støttet dyrt hjerneforskningsudstyr på<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
samarbejde om UdbUd<br />
Opgaven med at indkøbe det avancerede og kostbare udstyr var<br />
en stor, men spændende opgave for Chris Bailey, som havde<br />
været ansat ved Center for Funktionelt Integrativ Neurovidenskab<br />
(CFIN) siden 2003. Han kendte allerede til MEG-skannere,<br />
da han tidligere havde arbejdet med denne type skanner på<br />
universitetshospitalet i Helsinki i Finland.<br />
Udbuddet for en MEG-skanner, som både skulle bruges<br />
til forskning og patienter, blev udformet i samarbejde med
hjernen<br />
udenlandske samarbejdspartnere, forskere på CFIN og Medikoteknisk<br />
Afdeling på <strong>Aarhus</strong> Universitethospital.<br />
specialbygget rUm<br />
Næste udfordring var at bygge et rum, hvor skanneren kunne<br />
stå. Et rum, der så vidt muligt skulle være isoleret fra magnetisk<br />
støj og rystelser fra omgivelserne. Placeringen midt i <strong>Aarhus</strong> på<br />
et travlt sygehus gjorde udfordringen desto større, men fordelene<br />
ved at integrere MEG-skanneren med de øvrige hjerneskannere<br />
– især <strong>PET</strong> og <strong>MR</strong> – på hospitalet var åbenlyse for alle.<br />
Satsningen på MEG blev prioriteret meget højt af <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>, <strong>Aarhus</strong> Universitet og Region Midtjylland,<br />
som indvilgede i at finansiere opførelsen af en ny ca. 70 m2 stor<br />
facilitet til MEG-forsøg i forbindelse med de eksisterende neuroforskningslokaler<br />
på Nørrebrogade, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Desuden indvilgede de samme parter i at betale driften af<br />
skanneren, som bl.a. omfatter den meget dyre helium.<br />
– Med de nye lokaler har vi mulighed for at øge effektiviteten<br />
i projekter, som udnytter flere af de tilgængelige teknologier<br />
til hjerneforskning og patientudredning, siger Chris Bailey.<br />
– Men vi kan også højne niveauet, fordi vi nu er mange, som<br />
indenfor fælles rammer kan holde hinanden i ørene og sikre en<br />
god oplevelse for vores forsøgspersoner og patienter samtidig<br />
med, at målingerne bliver af den allerhøjeste kvalitet.<br />
ressoUrcerne skal fordeles<br />
MEG-skanneren blev indviet i august 2011 og er nu i drift. To<br />
dage om ugen er der patienter i skanneren og resten af tiden<br />
bruges på forskningsprojekter.<br />
– Det har været et stort privilegium for mig at være tovholder<br />
for den gruppe ingeniører, fysikere og sundhedsfaglige<br />
eksperter, som er med i MEG-projektet. Det har været fantastisk<br />
at opleve den store opbakning fra ledelsen af Institut for Klinisk<br />
Medicin, Hoved-Neuro-Centret og CFIN. Det har medført,at vi<br />
alle sammen står med følelsen af, at vi har været med til at opføre<br />
det bedst tænkelige MEG-laboratorium, siger Chris Bailey.<br />
– Nu har vi også et stort ansvar for, at vi bedst muligt udnytter<br />
og fordeler skannerens ressourcer.<br />
hvad kan Meg-skanneren bruges til?<br />
MEGskanneren på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> rummer<br />
et utal af muligheder for at undersøge og forske<br />
i både den raske og den syge hjerne:<br />
Et hold forskere skal undersøge, hvorvidt ludomaners<br />
hjerneaktivitet er forskellig fra almindelige<br />
menneskers, når de skal vurdere personlige egenskaber<br />
hos sig selv eller andre.<br />
I et andet forskningsprojekt skal det undersøges, om<br />
visse former for musik ændrer hjerneaktiviteten hos<br />
mennesker i hvile – m.h.p. at vurdere, om musikken<br />
har en terapeutisk effekt.<br />
MEGskanneren bliver allerede nu brugt til at undersøge<br />
patienter med svær epilepsi, som ikke har<br />
gavn af medicin, og derfor skal have bortopereret<br />
den del af hjernen, hvor epilepsien sidder. En MEGskanning<br />
kan bruges til præcist at finde ud af, hvor<br />
i hjernen epilepsien sidder. Tidligere har det været<br />
nødvendigt at åbne hjernen ved en operation for at<br />
finde stedet.<br />
Dyb hjernestimulation (DBS) har i en række år været<br />
brugt til at behandle patienter med Parkinsons<br />
sygdom. Virkningsmekanismen bag metoden er dog<br />
ikke kortlagt. Her kan MEGskanneren kortlægge<br />
hvilke områder af hjernen, der bliver stimuleret.<br />
Og denne viden vil kunne bruges til at forbedre<br />
behandlingen af Parkinsonpatienter.<br />
MEGskanneren skal også bruges til at undersøge,<br />
hvordan elektrisk stimulation af rygmarven virker på<br />
patienter med svære kroniske nervesmerter. Mange<br />
patienter har stof effekt af denne type behandling,<br />
men indtil nu forstår man kun delvist hvorfor.<br />
udforsk · 33
Færre smerter<br />
efter knæoperation<br />
34 · udforsk<br />
Af Peter Friis Jeppesen Foto Ole Hein Pedersen<br />
Hvert år får godt 8.000 danskere isat et nyt kunstigt knæled<br />
på grund af slidgigt i knæet. Under operationen får patienten<br />
spændt en 10-12 cm bred manchet omkring låret. Den pumpes<br />
så hårdt op, at den bremser blodtilførslen til knæet. Metoden,<br />
som kaldes ”blodtomhed” skal forbedre fastgørelsen af det nye<br />
knæled og give kirurgen bedre udsyn, men manchetten er ikke<br />
uden problemer.<br />
– Manchetten klemmer meget stramt i de op til 90 minutter,<br />
en operation typisk varer. Så udover at stoppe blodtilførslen,<br />
er det hårdt for nervebaner, blodkar, muskler og hud omkring<br />
knæet, forklarer læge Ashir Ejaz. Ifølge ham er manchetten<br />
årsag til, at patienterne som oftest oplever store smerter i tiden<br />
efter operationen, sammenlignet med f.eks. en hofteoperation,<br />
der giver færre smerter. Faktisk kan manchetten knuse vævet i<br />
låret, næsten som ved en trafikulykke og den øger risikoen for<br />
blodprop i underbenet.<br />
I et ph.d.-studium vil Ashir Ejaz og kollegaerne derfor undersøge,<br />
om manchetten virkelig er nødvendig – eller om den<br />
skader mere end den gavner.<br />
– I dag giver man patienten medicin før operationen, som<br />
mindsker blødningen og under operationen skyller man med store<br />
mængder saltvand, for netop at sikre en ordentlig fastgørelse<br />
af protesen – der må ikke være ”snasket”. Derfor er det tvivlsomt,<br />
om manchetten faktisk er nødvendig, mener Ashir Ejaz.<br />
mest af gammel vane<br />
Indtil videre har 30 patienter ud af de planlagte 60 deltaget i<br />
projektet, og cirka halvdelen er blevet opereret uden manchetten.<br />
Resultaterne er meget positive:<br />
En ny teknik til knæoperationer<br />
giver patienterne færre smerter<br />
og forbedrer muligheden for<br />
hurtigt at vende tilbage til<br />
et normalt liv. Sådan lyder<br />
den foreløbige, optimistiske<br />
melding fra en gruppe forskere<br />
ved Ortopædkirurgisk Afdeling<br />
Farsø, Aalborg Sygehus –<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
– Meget tyder på, at vores hypotese holder stik. Patienterne,<br />
som er blevet opereret uden blodtomheds-manchetten, har<br />
færre smerter og kan allerede efter et par dage udskrives fra<br />
sygehuset. Efterfølgende har de brug for væsentligt mindre<br />
smertestillende medicin, og de kommer hurtigere i gang med at<br />
bruge det nye knæ normalt, fortæller Ashir Ejaz.<br />
Når det er så vigtigt at begrænse blødninger og sikre god<br />
oversigt, skyldes det, at langt de fleste knæproteser bliver<br />
cementeret til knogler i lårbenet og underbenet. Og for at cementen<br />
kan holde, skal overfladerne være rene og tørre.<br />
- Vi har ikke registreret større blødning, når vi opererer uden<br />
manchetten, så vi tror, at det mest er af gammel vane, at man<br />
stadig anvender den, fortæller Ashir Ejaz. Han og kollegerne på<br />
Ortopædkirurgisk Afdeling, Farsø skal nu følge patienterne, for<br />
at sikre, at forankringen af cementen er så god, som den skal<br />
være. Det foregår blandt andet ved hjælp af præcisionsrøntgen,<br />
hvor bittesmå kugler – 0,2 mm i diameter – er blevet placeret<br />
omkring protesen. Ud fra dem kan forskerne måle, om protesen<br />
flytter på sig.<br />
Viser det sig, at det er mest hensigtsmæssigt at operere<br />
uden manchetten, vil den metode blive gjort til standard i<br />
Region Nordjylland, og Ashir Ejaz forventer, at hospitalerne i<br />
landets øvrige regioner hurtigt vil følge trop:<br />
– De foreløbige resultater lover så godt, at det vil være<br />
oplagt at diskutere om, der er tilfælde hvor manchetten helt<br />
kan undværes. Udover at skåne patienterne for smerter, er der<br />
jo store samfundsøkonomiske perspektiver i at gøre patienterne<br />
friske så hurtigt som muligt, så de kan genoptage deres vante<br />
liv.
Videnudveksling – en ny disciplin<br />
Videnudveksling er ét af <strong>Aarhus</strong> Universitets fire erklærede indsatsområder:<br />
forskning, uddannelse, talentudvikling og videnudveksling. Indsatsområderne<br />
udmøntes ved en række særlige indsatser, som skal varetages<br />
af dekaner og prodekaner.<br />
Alle sundhedsforskere har et ønske om at<br />
bidrage til omverden med ny viden, der kan<br />
ændre livet for patienter, føre til nye produkter<br />
for industrien eller på anden måde<br />
kan bedre forholdene i samfundet.<br />
Der er derfor ikke noget grundlæggende nyt<br />
i <strong>Aarhus</strong> Universitets erklærede indsatsområde,<br />
Videnudveksling, der skal bidrage til<br />
samfundet ved at sikre, at forskningsbaseret<br />
viden kommer til anvendelse for virksomheder,<br />
myndigheder etc. Det nye er at sætte<br />
særligt fokus på videnudveksling.<br />
Det er et stort og abstrakt mål, som angribes<br />
med nogle konkrete initiativer, hvor<br />
interaktion med erhvervslivet har særlig<br />
bevågenhed. Vi skal altså som forskere være<br />
mere opmærksomme på muligheden for at<br />
kommercialisere videnskabelige opdagelser.<br />
Det betyder ikke at forskningen skal styres af<br />
kommercielle interesser, tværtimod; kommerciel<br />
forskning drives bedst i industrien.<br />
Vi skal som offentlige forskere blot være opmærksomme<br />
når muligheden for industriel<br />
udnyttelse opstår.<br />
Gør du som forsker en opdagelse, som du<br />
mener, kan have potentiale til ny medicin,<br />
nyt udstyr eller nye metoder, har du<br />
som offentlig ansat – uanset om det er på<br />
universitet eller hospital – pligt til at oplyse<br />
arbejdsgiver om din opdagelse/opfindelse.<br />
Arbejdsgiver har til gengæld pligt til at<br />
undersøge de kommercielle muligheder – og<br />
forfølge dem.<br />
Så snart den gode ide opstår, skal du hen<br />
udtryktaf<br />
Michael hasenkam,<br />
vende dig til Technology Transfer Office på<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet, som er behjælpelig med<br />
de følgende trin i kæden: Skal der patenteres?<br />
Skal der tages kontakt til et eller flere<br />
firmaer? Skal der etableres et nyt firma? Kan<br />
der skaffes penge til produktmodning? Eller<br />
kan du selv gå videre med ideen på egen<br />
hånd.<br />
Det er visionen for <strong>Aarhus</strong> Universitet og Region<br />
Midtjylland, at vejen fra forskningsopdagelse<br />
til kommerciel udnyttelse skal være<br />
så kort og let som mulig. Den vision skal der<br />
lægges handling bagved; men organisatoriske<br />
rammer er ikke nok. Kilden<br />
til det hele: opdagelser,<br />
nysgerrighed og lyst til at se<br />
ideer omsat til virkelighed er<br />
drivkraften hos hver enkelt<br />
forsker, som skal drive hele<br />
processen.<br />
Det skal være sjovt som forsker<br />
at se sine ideer omsat til produkter, og<br />
der skal være sammenhæng mellem ønsker<br />
og virkelighed. Derfor udfordrer Technology<br />
Transfer Office <strong>Aarhus</strong> Universitets og Region<br />
Midtjyllands forskere og idérige sjæle til at<br />
prøve kræfter med kommerciel udnyttelse af<br />
nye ideer. At være forsker kræver ikke særlig<br />
uddannelse eller indehaver af særlige gener.<br />
Det kræver opmærksomhed for den særlige<br />
lejlighed, lysten til at gribe chancen når den<br />
er der, og villighed til at gå videre med ideen.<br />
Der er utroligt mange tilbud om hjælp til<br />
innovation, patentering, forretningsplan,<br />
prodekan for Videnudveksling,<br />
<strong>Aarhus</strong> universitet, health<br />
produktmodning, firmakontakt, kontraktforhandling<br />
og alle de øvrige fine ord man kan<br />
sætte på den kommercielle proces. Det er alt<br />
sammen noget der kan læres – især når man<br />
opsøger hjælp. Technology Transfer Office er<br />
etableret for at hjælpe med overførslen fra<br />
idé til firmakontakt.<br />
Går du med ideer eller opdagelser du tror,<br />
kunne have kommercielt potentiale, så<br />
kontakt Technology Transfer Office, som også<br />
kan bidrage med oplysning og undervisning<br />
om kommercialisering.<br />
udtrykt<br />
„Det skal være sjovt som forsker<br />
at se sine ideer omsat til<br />
produkter, og der skal være<br />
sammenhæng mellem ønsker<br />
og virkelighed.“<br />
Har du lyst til at starte som iværksætter har<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet og Region Midtjylland<br />
også andre tilbud i MedTech, Incuba, Østjysk<br />
Innovation, Center for Entrepreneurship.<br />
Som prodekan har jeg mulighed for at<br />
hjælpe på mere generelle spørgsmål.<br />
Målet er at få aktiviteter på <strong>Aarhus</strong> Universitet<br />
og i Region Midtjylland bragt til mest<br />
mulig nytte for vores samfund.<br />
Få mere information om Technology Transfer<br />
Office på: www.au.dk Søg TTO<br />
udforsk · 35
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
har succes med ny metode til<br />
at genskabe et bryst.<br />
Hud fra grise<br />
hjælper<br />
brystopererede<br />
36 · udforsk<br />
Af Eva Bundegaard Foto Helene Bagger<br />
Et lille stykke kunstigt fremstillet hud, der oprindeligt stammer<br />
fra huden hos en gris, kan give det fineste nye bryst til<br />
en kvinde, der opereres i forbindelse med kræft. Den form for<br />
brystrekonstruktion, hvor man bruger kunstigt fremstillet væv (i<br />
fagsprog: biologisk mesh), er godt nyt til en gruppe af brystkræftpatienter.<br />
Metoden, der er ny i Danmark, er mere skånsom, fordi der<br />
er tale om et mindre omfattende indgreb, og fordi man i én operation<br />
kan fjerne kræften og genopbygge brystet. Samtidig får<br />
man et mere naturligt formet bryst end det, der kan skabes med<br />
den hidtil anvendte brystrekonstruktion med protese.<br />
indvendig bh<br />
Den kunstige hud bliver fremstillet af huden fra en gris, og vævet<br />
er helt renset for griseceller, så den ikke afstødes af patientens<br />
krop. I forbindelse med brystrekonstruktionen bruges det<br />
kunstige væv til at skabe en slags hængekøje, som understøtter<br />
det nye bryst, plastikkirurgen former. Det sker ved at det tilførte<br />
væv integreres i bindevævet under kvindens underhud, og<br />
Overlæge Tine Engberg Damsgaard<br />
med den kunstige hud<br />
dermed støtter det nye bryst. Der dannes så at sige en indvendig<br />
brystholder.<br />
Selve brystet rekonstrueres ved hjælp af den store brystmuskel<br />
og et brystimplantat. Det hele dækkes så af den bevarede<br />
hud på brystet. Derved undgår kirurgen at skulle bruge<br />
patientens skrå side-brystmuskler og bindevævet på forsiden af<br />
mavemusklen.<br />
Operationen udføres i et samarbejde mellem en brystkræftkirurg<br />
og en plastikkirurg. Først fjerner brystkræft-kirurgen<br />
det indvendige brystvæv, og derefter foretager plastikkirurgen<br />
rekonstruktionen. I alt kan det samlede indgreb klares i løbet af<br />
ca. 3 timer, hvis begge bryster skal rekonstrueres. Ved den traditionelle<br />
brystrekonstruktion skal patienten opereres to gange,<br />
hvor man i første operation indsætter en midlertidig saltvandsprotese,<br />
som kan udvides. Herefter skal patienten lidt efter lidt<br />
have fyldt saltvand på, og dermed ind til flere ambulante besøg<br />
på hospitalet. Omkring et halvt år senere skal patienten opereres<br />
igen. Ved denne operation skiftes det midlertidige implantat<br />
ud med et implantat af silikone.
mange fordele<br />
Overlæge, ph.d. Tine Engberg Damsgaard, Plastikkirurgisk<br />
Afdeling på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> har – siden den nye<br />
metode blev indført i afdelingen i marts 2011 – gennemført fem<br />
brystrekonstruktioner med kunstigt fremstillet hud. Og hun er<br />
yderst tilfreds med metoden.<br />
– Operationen er mere skånsom for kroppen, og vi har med<br />
denne teknik mulighed for at skabe et mere naturligt udseende.<br />
Med den traditionelle metode kan det være vanskeligt at opnå<br />
en helt naturlig form på brystet, mens det rekonstruerede bryst<br />
vil komme til at se mere ungpigeagtigt ud, forklarer Tine Engberg<br />
Damsgaard og pointerer yderligere fordele for patienterne:<br />
– Først og fremmest oplever kvinden ikke at skulle leve uden<br />
begge eller det ene bryst i en periode. Desuden bevarer kvinden<br />
sin egen hud på brystet, og vi behøver ikke at udvide kvindens<br />
hud og muskulatur med den midlertidige protese. Ydermere undgår<br />
patienten at skulle opereres igen seks – otte måneder senere.<br />
Endelig viser internationale undersøgelser, at man udover<br />
at kunne skabe en mere naturlig brystform også bedre kan<br />
bevare følesansen på huden.<br />
– Vi håber også at kunne dokumentere fordelene hos vores<br />
egne patienter, idet vi på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> er i gang<br />
med en videnskabelig undersøgelse af den nye teknik.<br />
– Ud over de helt klare fordele for patienten, er der bestemt<br />
også et samfundsøkonomisk aspekt, fordi patienten med den<br />
nye teknik undgår yderligere fire ugers sygemelding og et antal<br />
ambulante besøg, siger Tine Engberg Damsgaard.<br />
ikke for alle<br />
Det er desværre ikke alle patienter, hvis brystrekonstruktion<br />
kan foretages med biologisk meshe. Den kan benyttes, når man<br />
kan bevare hovedparten af huden ved en kræftoperation eller<br />
en forebyggende operation, men ikke hvis både brystkirtel og<br />
den overliggende hud fjernes. Desuden har lægerne foreløbig<br />
Biologisk mesh<br />
• Biologisk mesh er fagsprog for kunstigt fremstillet hud, der fx fremstilles af grisehud.<br />
• Grisens hud renses for grisen genetiske egenskaber for at undgå, at menneskekroppen<br />
afstøder den biologiske mesh.<br />
• Plastikkirurgisk Afdeling Z bruger biologisk Strattice, der fremstilles af et amerikansk firma.<br />
• Et enkelt stykke Strattice, som rækker til rekonstruktion af ét bryst, koster 17.000 kr.<br />
• Metoden er indført til visse brystrekonstruktioner i Danmark i 2011.<br />
• Plastikkirurgisk Afdeling Z på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> har siden marts 2011 foretaget<br />
fem brystrekonstruktioner ved hjælp af biologisk mesh.<br />
• Kirurgisk Afdeling P har siden 2008 anvendt biologisk mesh til rekonstruktion af bækkenbunden<br />
efter operation for lav endetarmskræft for at forebygge senere brokdannelse.<br />
valgt ikke at bruge metoden, hvis patientens hud har været<br />
strålebehandlet. Det skyldes, at huden og det underliggende<br />
bindevæv så er for skrøbelig til den proces, hvor bindevævet og<br />
den kunstige hud skal arbejde sig ind i hinanden.<br />
Tine Engberg Damsgaard vurderer, at man i Region Midtjylland<br />
vil have 20-30 patienter om året, der med fordel kan hjælpes<br />
med brystrekonstruktion efter den nye metode.<br />
perspektiver på andre områder<br />
Der er efter plastikkirurgens opfattelse ingen tvivl om, at metoden<br />
med den kunstige hud, også i Danmark, vil kunne bruges til<br />
flere typer af rekonstruktioner og andre steder på kroppen – fx<br />
i ansigtet. Tine Engberg Damsgaard håber at, Plastikkirurgisk<br />
Afdeling Z på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> kan bidrage til denne<br />
udvikling af mere forfinede og skånsomme operationsmetoder<br />
med åbenbare fordele for patienterne.<br />
Men plastikkirurgien er ikke alene om at se og benytte de<br />
muligheder, der ligger i anvendelse af biologisk mesh.<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> er internationalt meget langt<br />
fremme med at anvende metoden til at forbygge brok hos<br />
patienter. Specialisterne i tarmkirurgi i Kirurgisk Afdeling P har<br />
siden 2008 brugt indsættelse af biologisk mesh til patienter,<br />
der gennemgår avancerede operationer i bækkenet – fx ved<br />
lav endetarmskræft, hvor bækkenbunden må fjernes som led i<br />
bestræbelserne på at fjerne kræften helt ved operation.<br />
– Vi anvender med succes forskellige typer af svinglapper<br />
til rekonstruktion af bækkenbund og bækkenorganer, fortæller<br />
overlæge Henrik Christensen og uddyber:<br />
– Nu kan vi – med samme teknik, som nu bruges ved<br />
brystrekonstruktion – til udvalgte patienter skabe en ny hud<br />
og underhud, som fungerer som en ny bækkenbund. Vores<br />
undersøgelser har vist, at risiko for senere dannelse af brok kan<br />
reduceres betydeligt, hvis man gendanner bækkenbunden ved<br />
hjælp af biologisk mesh.<br />
udforsk · 37
38 · udforsk<br />
Anne Mette<br />
har et lille<br />
stykke gris i<br />
kroppen<br />
Af Eva Bundegaard Foto Helene Bagger<br />
Anne Mette Jensen er en flot, sporty kvinde omkring de 50. Fysisk<br />
aktiv både i sin fritid og i jobbet som pædagogisk assistent<br />
på en døgninstitution. Hun er også en af de mere end 4.000<br />
danske kvinder, som årligt rammes af brystkræft. Men hun er<br />
en af de hidtil ganske få, som har fået genskabt et bryst ved<br />
hjælp af kunstig hud, der stammer fra en gris.<br />
I 2004 fik Anne Mette Jensen konstateret en kræftknude i<br />
venstre bryst og fik foretaget en brystbevarende operation. Det<br />
vil sige, at kirurgerne på Hjørring Sygehus kunne nøjes med at<br />
fjerne knuden, mens resten af brystet undgik kniven. Operationen<br />
blev fulgt op af kemoterapi og strålebehandling. Efter knap<br />
et år var Anne Mette Jensen færdig med behandlingsforløbet og<br />
kunne derefter nøjes med at gå til kontrol.<br />
Desværre viste det sig i foråret 2011, at der på ny var kræftceller<br />
i brystet – denne gang i højre side.<br />
– Der var ganske vist ikke noget at se i det bryst, der tidligere<br />
var blevet opereret, men jeg ville ikke risikere, at jeg måske<br />
skulle igennem en tredje operation, så derfor sagde jeg, at jeg<br />
gerne ville have det hele fjernet i begge sider, forklarer Anne<br />
Mette Jensen.<br />
Hun blev henvist til <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, hvor hospitalets<br />
plastikkirurger er eksperter i den type brystrekonstruktion,<br />
som tilbydes kvinder, der gennemgår en brystkræftopera-<br />
Anne Mette fra Hjørring er en af<br />
de første patienter i Danmark,<br />
der har fået brystet rekonstrueret<br />
ved hjælp af en ny metode<br />
tion eller en forebyggende operation i forbindelse med arveligt<br />
betinget høj risiko for brystkræft. Operationen blev fastlagt til<br />
d. 15. juli.<br />
– Dagen før jeg skulle opereres, blev jeg spurgt, hvad<br />
jeg ville sige til at få indopereret et stykke kunstigt hud, som<br />
stammede fra en gris, og dermed prøve en helt ny metode i<br />
Danmark. Jeg fik information om fordelene ved den metode,<br />
men også at det kun kunne lade sig gøre i højre side, fordi det<br />
venstre bryst tidligere var strålebehandlet. Lægen kunne heller<br />
ikke før under selve operationen afgøre, om det kunne lade sig<br />
gøre med højre bryst. Men jeg sagde ja til at de skulle prøve,<br />
hvis det var muligt, fortæller Anne Mette Jensen.<br />
ikke så ondt<br />
Da hun vågnede op, mærkede Anne Mette Jensen, at det venstre<br />
bryst var lidt mere spændt end det højre, men ellers registrerede<br />
hun i første omgang ingen forskel.<br />
Plastikkirurgen Tine Engberg Damsgaard kunne imidlertid<br />
fortælle sin patient, at planen var lykkedes. Brystet i højre<br />
side var blevet gendannet ved hjælp af et lille stykke kunstigt<br />
fremstillet hud, der oprindeligt stammede fra en gris. På den
måde havde man undgået at hente væv fra den store rygmuskel<br />
eller maven, og hele brystet var blevet rekonstrueret på én gang.<br />
Der var dermed heller ikke behov for først at indoperere en midlertidig<br />
udvidelses-protese, som så ved flere ambulante besøg<br />
skulle fyldes med saltvand for til sidst ved en fornyet operation<br />
at skulle skiftes til en silikoneprotese.<br />
– Senere kunne jeg også mærke, at jeg ikke havde ondt i<br />
ryggen i højre side, sådan som i den venstre. Der var jo ikke<br />
taget noget af rygmusklen i den side. Jeg kunne også ligge på<br />
højre side uden problemer, og det var dejligt, siger Anne Mette<br />
Jensen.<br />
Hun har undgået efterbehandling, og skal hverken have<br />
kemoterapi eller strålebehandling i denne omgang, så nu er det<br />
kun kontrollerne, som bringer hende i kontakt med hospitalet,<br />
og vendelboen glæder sig til, at hun inden alt for længe kan<br />
genoptage jobbet med handicappede, som hun er meget glad<br />
for – men også et job, som kræver, at man er helt på toppen<br />
både fysisk og psykisk.<br />
At hun har et lille stykke af en gris i kroppen er hun kun<br />
taknemmelig for:<br />
– Det skænker jeg ikke en tanke. Jeg er bare glad for at være<br />
nået så langt, som jeg er nu, og arbejder på at føle mig helt rask<br />
trods kontrollerne, siger hun fast.<br />
udforsk · 39
Søvn er en udfordring<br />
for børn med ADHD<br />
Søvn er for mange en naturlig følge af en lang og aktiv<br />
dag. Man bliver træt, og så skal man sove. Sådan er det<br />
normalt, men søvn eller det at sove kan også være en<br />
udfordring – både for børn og voksne.<br />
40 · udforsk<br />
Af Finn Marsbøll Foto Helene Bagger<br />
Nikolaj på ni år og Lasse på otte har fået stillet diagnosen ADHD<br />
på Børne- og Ungdomspsykiatrisk Center (BUC) i Risskov. I<br />
forbindelse med udredningen har drengenes forældre fortalt<br />
behandlerne, at deres sønner har problemer med at sove om<br />
natten, og muligvis derfor bliver ekstra trætte og ukoncentrerede<br />
om dagen. Sådanne observationer har 2/3 af pårørende<br />
til børn med diagnosen ADHD fortalt til læger og psykologer.<br />
På den baggrund kører for tiden et projekt, der skal forsøge at<br />
komme nærmere en sammenhæng mellem søvnproblemer og<br />
ADHD hos børn i alderen 8-12, der alle har diagnosen ADHD.<br />
Læge og klinisk assistent Anne Virring Sørensen fra BUC´s<br />
Forskningsafsnit er tovholder på et projekt, der forsker i børnenes<br />
søvnproblemer. Forskningsprojektet med overskriften<br />
”Søvnmønstret hos børn med ADHD før og efter behandling”<br />
er bl.a. støttet økonomisk med en donation på 1,5 mio. kr. fra<br />
Lundbeck Fonden.<br />
8-12 årige børn<br />
Alle nydiagnosticerede børn med ADHD i aldersgruppen 8-12 år<br />
i BUC deltager i projektets spørgeskemadel, hvor det forventede<br />
antal er ca.175. Alle børnene får desuden tilbud om at deltage<br />
i den anden del af projektet, som er undersøgelse af børnene i<br />
deres eget hjem ved brug af et transportabelt søvnregistreringsudstyr<br />
(polysomnografi). I denne del af projektet forventes ca.<br />
80 børn at deltage.<br />
Nikolaj og Lasse er to af de børn, der deltager i søvnprojektet,<br />
og begge drenge synes, at de nærmest ændrer udseende, jo<br />
flere ledninger og elektroder, de får påmonteret.<br />
”Jeg ligner en robot”, siger Nikolaj, og følger stærkt interes-
Lasse Lang på otte år er én af deltagerne<br />
i søvnprojektet. Her er han ved at få<br />
monteret en række elektroder af læge og<br />
klinisk assistent Anne Virring Sørensen<br />
seret og ivrigt spørgende med i Anne Virrings arbejde med at få<br />
gjort ham klar til at komme hjem med elektroder monteret.<br />
Det overordnede formål med projektet er at forske i, hvad<br />
der ligger til grund for børnenes opmærksomhedsproblemer.<br />
Hvad skyldes det, og kan børnene eventuelt være så søvnforstyrrede,<br />
at det går ud over koncentrationen og giver børnene<br />
uro. Eller er det omvendte tilfældet, at børnene er så urolige at<br />
de har svært ved at falde til ro og dermed falde i søvn om aftenen<br />
– eller er det noget helt tredje? En ting er sikkert: ADHD må<br />
være en 24 timers diagnose/lidelse/sygdom! Gruppen af børn,<br />
der deltager i undersøgelsen er ikke medicinerede, men på et<br />
senere tidspunkt, når de evt. får medicinsk behandling (Ritalin<br />
eller lignende), vil de blive undersøgt igen, for at se behandlingens<br />
påvirkning af søvnen.<br />
Men tilbage til Nikolaj, Lasse og Anne Virring i EEG-afdelingen<br />
på Psykiatrisk Hospital i Risskov.<br />
Anne er lige nu i færd med at montere en række elektroder<br />
på Nikolajs hoved. Elektroder tæt ved øjnene skal monitorere<br />
drømmesøvn, elektroder ved hagen holder øje med om han<br />
skærer tænder, og elektroder ved hjertet holder øje med hans<br />
hjerterytme.<br />
Dertil kommer en række andre elektroder, der tjekker<br />
iltprocent og periodiske benbevægelser. Alt i alt tager det en<br />
lille times tid at få gjort et barn klart til at tage hjem med en<br />
Forskningsprojektet<br />
• Projekt påbegyndt 2011, forventes afsluttet 2014<br />
• Antal inkluderede børn pr 1. oktober 2011: 62<br />
• Hovedvejleder: Professor Per Hove Thomsen, Risskov<br />
• Vejledere: Afdelingslæge Lene Ruge Møller, Risskov;<br />
Professor Poul Jørgen Jennum, Glostrup<br />
• Projekt støttes økonomisk af Lundbeck Fonden, Forskningsfond til<br />
støtte af psykiatrisk forskning i Region Midtjylland og A.P. Møller og<br />
Hustru Chastine McKinney Møllers Fond til almene Formaal<br />
rygsæk på ryggen. Når barnet forlader ambulatoriet, er det<br />
under nonstop overvågning med det formål at registrere barnets<br />
søvnarkitektur.<br />
I ugen op til påmonteringen af elektroderne har barnets<br />
forældre udfyldt en detaljeret søvndagbog, så forskerne har et<br />
generelt billede af søvnmønstret hos netop dette barn.<br />
hjem med rygsæk<br />
Nikolaj og Lasse iført rygsæk, elektroder og hue har nu sagt<br />
farvel til Risskov og er på vej hjem. Hjem for at sove – under<br />
stadig overvågning!<br />
Næste dag er det igen til Risskov for at deltage i anden del<br />
af undersøgelsen – en såkaldt MSLT (Multibel Søvn Latens Test)<br />
test. Det er en test, der skal registrere træthed om dagen og<br />
tendensen til at falde i søvn.<br />
Testen laves over en hel dag, og børnene bliver lagt til at<br />
sove i et behageligt og mørkt rum 4x 20 minutter med 2 timers<br />
interval. Det er en test, der foretages efter såkaldt AASM-kriterier,<br />
(American Academy Sleep Medicine).<br />
På andendagen får børnene 23 elektroder monteret på hovedet.<br />
Elektroderne sidder mere løst end ved den første test og<br />
kan lettere tages af. Testen kan bl.a. fortælle, hvor lang tid der<br />
går, før barnet falder i søvn – hvis det falder i søvn! Kort sagt<br />
fortæller testen, om børnene er søvnige om dagen.<br />
Testen er nu forbi for drengene, og det er tid at indsamle<br />
resultaterne og sammenholde dem med resultaterne for alle de<br />
andre deltagere og med børn uden ADHD.<br />
Hvad resultaterne så vil fortælle rent forskningsmæssigt er<br />
endnu for tidligt at sige noget om.<br />
udforsk · 41
42 · udforsk<br />
Ny forskningsstrategi til<br />
psykiatrien<br />
Af Gudrun Haller Foto Michael Harder<br />
At skabe ny viden om psykisk sygdom og at omsætte denne<br />
viden til effektive behandlingsformer til gavn for psykisk syge,<br />
det er målet med en ny forskningsstrategi på psykiatriområdet.<br />
Forskningsstrategi 2011-2015 har som vision at fastholde<br />
den psykiatriske grundforsknings høje niveau, at styrke den<br />
kliniske forskning og den translationelle forskning, der omsætter<br />
ny basal viden til praksis, samt styrke samspillet mellem<br />
forskning og klinik.<br />
Psykiatrien i Region Midtjylland har en lang tradition for at<br />
bidrage væsentligt til den psykiatriske forskning både nationalt<br />
og internationalt. Det er den tradition psykiatrien nu ønsker at<br />
overføre til klinikken.<br />
fra fire til syv professorer<br />
Forskningsstrategien indebærer, at der skal være en professor<br />
ansat i alle behandlingsafdelinger i <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
Risskov og i Regionspsykiatrien Vest.<br />
Der skal således tilknyttes en professor til følgende afdelinger<br />
ved <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Risskov: Afd. M – Afdeling<br />
for organiske psykiske lidelser og akutmodtagelse,<br />
Afd. P – Afdeling for psykoser, Afd. Q – Afdeling<br />
for depression og angst, Afd. R – Afdeling for<br />
retspsykiatri og BUC, Børne- og Ungdomspsy-<br />
kiatrisk Center Risskov. Her til kommer en<br />
professor tilknyttet Regionspsykiatri Vest.<br />
En syvende professor vil herudover<br />
være knyttet til Center for Psykiatrisk Forskning<br />
og alene varetage opgaver i forhold til<br />
grundforskning.<br />
Det er professoren, som i samarbejde<br />
med afdelingsledelsen, er ansvarlig for, at<br />
der etableres et forskningsmiljø i den enkelte<br />
afdeling.<br />
Ud over stillingerne som kliniske professorer<br />
lægger forskningsstrategien op til et antal ansatte i<br />
kombistillinger, hvor de pågældende dels skal arbejde i<br />
klinikken og dels forske.<br />
Forskningsafsnittet på BUC er et eksempel på de forskningsafsnit,<br />
der efterhånden skal opbygges i forbindelse med<br />
de kliniske afdelinger i Risskov og i regionspsykiatrien i Vest.<br />
BUC´s forskningsafsnit varetager forskning inden for epidemiologi,<br />
genetik og klinisk forskning.<br />
Fokusområdet for forskningsafsnittene på de øvrige kliniske<br />
afdelinger vil afspejle den pågældende kliniske afdelings fokus<br />
i forhold til sygdomsgrupper.<br />
Psykiatrien har i dag fire professorer, hvoraf tre er ansat i<br />
Center for Psykiatrisk Forskning og én i Børne- og Ungdomspsykiatrisk<br />
Center.<br />
skal inddrage ny viden i klinikken<br />
Der skal skabes kliniske forskningsmiljøer i de enheder, hvor<br />
der foregår specialiseret behandling. Det vil sige i afdelingerne<br />
på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Risskov og i Regionspsykiatri<br />
Vest. Herudover skal de øvrige regionspsykiatrier inddrages i<br />
forskningen i større omfang end hidtil.<br />
I første omgang handler det om, at patienterne i alle<br />
regionspsykiatrier skal indgå i forskningsprojekter gennem et<br />
styrket samarbejde med forskningsmiljøerne i de specialiserede<br />
funktioner. Men på sigt er det hensigten, at<br />
der også tilknyttes forskere til regionspsykiatrierne,<br />
så de bliver egentlige<br />
”teaching hospitals”.<br />
Fremover skærpes kravet<br />
Fremover skærpes<br />
kravet til samspil<br />
mellem grundforskning<br />
og<br />
klinisk forskning<br />
til samspil mellem grundforskning<br />
og klinisk forskning<br />
med det sigte, at den<br />
forskningsbaserede viden<br />
også bliver anvendt i den<br />
kliniske praksis.<br />
Forskningsstrategien<br />
lægger blandt andet op til,<br />
at afdelingerne fremover<br />
hvert andet år skal gøre rede<br />
for, hvilke konkrete initiativer, de<br />
har taget i forhold til undersøgelse,<br />
diagnostik, behandling og pleje som følge<br />
af ny forskning – både egen og andres.<br />
Forskningsstrategien omfatter forskning i hele psykiatrien –<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, Risskov og regionspsykiatrierne.
nye forskningsresultater<br />
genetiske og epigenetiske forskelle<br />
mellem børne- og voksen akut myeloid<br />
leukæmi<br />
hæmatologisk Afdeling r og Børneafdeling<br />
A, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital samt Børneafdelingen,<br />
rigshospitalet<br />
Akut myeloid leukæmi er den akutte leukæmitype,<br />
der er sjældnest hos børn, men hyppigst ved<br />
voksne. Samtidig er det den akutte leukæmitype,<br />
der med børn er vanskelligst at behandle.<br />
I et netop afsluttet forskningsprojekt har forskere<br />
fra børneafdelingerne på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
og Rigshospitalet samarbejdet<br />
med forskere fra Hæmatologisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> om at sammenligne forandringer<br />
i akut myeloide leukæmicellers arvemateriale.<br />
Forskerne kunne påvise, at de leukæmifremkaldende<br />
genforandringer var forskellige for børn<br />
og voksne og ligeledes, at der var forskelle i de<br />
såkaldte epigenetiske forandringer mellem de<br />
akutte myeloide leukæmier, som hhv. børn og<br />
voksne får.<br />
Viden om hvilke forandringer i cellerne, der forvandler<br />
dem til leukæmiceller, kan bruges til at<br />
skræddersy leukæmibehandlingen til den enkelte<br />
patient. Håbet med det nye forskningsprojekt<br />
er således at bedre forståelsen af akut myeloid<br />
leukæmi ved børn og dermed deres behandling<br />
og prognose.<br />
Caroline Juhl-Christensen, carjuhlc@rm.dk og<br />
Hans Beier Ommen, hansomme@rm.dk<br />
Md<strong>CT</strong>-skanning er et værdifuldt supplement<br />
for lungekræftpatienter<br />
radiologisk Afdeling og lungemedicinsk<br />
Afdeling luB, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Den aktuelle standardundersøgelse for patienter<br />
med mistænkt lungekræft er en kontrastforstærket<br />
<strong>CT</strong> (MD<strong>CT</strong>) skanning af bryst og bughulen. Ved at<br />
undersøge sensitiviteten og specificiteten af en<br />
supplerende højopløseligheds <strong>CT</strong> (HR<strong>CT</strong>) skanning af<br />
brysthulen på 213 patienter med mistænkt lungekræft,<br />
kunne man konkludere, at en supplerende<br />
HR<strong>CT</strong> skanning er et både værdifuldt og bredt tilgængeligt<br />
supplement til rutine MD<strong>CT</strong> skanningen.<br />
Således var sensitiviteten 98% og specificiteten<br />
23%, hvilket samlet set var tilfredsstillende.<br />
Undersøgelsen blev udført i et bredt samarbejde<br />
mellem fortrinsvis Radiologisk Af de ling og<br />
Lunge medicinsk Afdeling LUB, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Stefan W. Harders, læge, ph.d.-studerende,<br />
stefhard@rm.dk<br />
Md<strong>CT</strong>-skanning og spe<strong>CT</strong>-skanning lige<br />
gode for lungekræftpatienter<br />
radiologisk Afdeling, nuklearmedicinsk Afdeling<br />
og lungemedicinsk Afdeling luB, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Denne sammenlignende undersøgelse af værdien<br />
af en kontrastforstærket <strong>CT</strong> (MD<strong>CT</strong>) skanning og<br />
en SinglePhoton Emission <strong>CT</strong> (SPE<strong>CT</strong>) skanning af<br />
bryst og bughulen hos patienter med mistænkt<br />
lungekræft viste, at de to metoder er ligeværdige.<br />
Således var sensitiviteten og specificiteten for henholdsvis<br />
MD<strong>CT</strong> og SPE<strong>CT</strong> 97% og 30% versus 94% og<br />
58%. Studiet omfattede 140 patienter med mistænkt<br />
lungekræft og blev udført i et bredt samarbejde<br />
mellem fortrinsvis Radiologisk Afdeling,<br />
Nuklearmedicinsk Afdeling og Lungemedicinsk<br />
Afdeling LUB, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Stefan W. Harders, læge, ph.d.-studerende,<br />
stefhard@rm.dk<br />
Md<strong>CT</strong>-skanning og peT/<strong>CT</strong>-skanning lige<br />
gode for lungekræftpatienter<br />
radiologisk Afdeling, nuklearmedicinsk Afdeling<br />
og lungemedicinsk Afdeling luB, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
En ny undersøgelse har sammenlignet værdien<br />
af en kontrastforstærket <strong>CT</strong> (MD<strong>CT</strong>) skanning og<br />
en F18FDG Positron Emission Tomography/<strong>CT</strong><br />
(F18FDG <strong>PET</strong>/<strong>CT</strong>) skanning ved mistænkt lungekræft<br />
– og ved stadieinddeling ved konstateret<br />
lungekræft. Resultaterne viste, at de to metoder er<br />
ligeværdige. Dette med baggrund i, at sensitiviteten<br />
og specificiteten for henholdsvis MD<strong>CT</strong> og F18<br />
FDG <strong>PET</strong>/<strong>CT</strong> var 96% og 34% versus 97% og 47%<br />
ved mistænkt lungekræft. Ved stadieinddeling ved<br />
konstateret lungekræft var sensitiviteten og specificiteten<br />
hhv. 62% og 67% versus 48% og 79%.<br />
Studiet omfattede 168 patienter med mistænkt<br />
lungekræft og 92 patienter med konstateret<br />
lungekræft og blev udført i et bredt samarbejde<br />
mellem fortrinsvis Radiologisk Afdeling,<br />
Nuklearmedicinsk Afdeling og Lungemedicinsk<br />
Afdeling LUB, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Stefan W. Harders, læge, ph.d.-studerende,<br />
stefhard@rm.dk<br />
Nye forskningsresultater<br />
<strong>CT</strong>p-skanning har ringe værdi for<br />
lungekræftpatienter<br />
radiologisk Afdeling og lungemedicinsk<br />
Afdeling luB, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Vi undersøgte den diagnostiske værdi af at supplere<br />
en kontrastforstærket <strong>CT</strong>skanning af brystog<br />
bughulen med en <strong>CT</strong> perfusions (<strong>CT</strong>P) skanning<br />
af brysthulen. 59 patienter med mistænkt<br />
lungekræft deltog i undersøgelsen over en 3årig<br />
periode. Resultaterne af undersøgelsen var, at<br />
<strong>CT</strong>Pværdier skal analyseres på logaritmisk skala,<br />
at <strong>CT</strong>Pværdier ikke kan skelne mellem ond og<br />
godartede lungenoduli, samt, at <strong>CT</strong>Pværdier<br />
ikke er reproducerbare. Konklusionen var, at den<br />
diagnostiske værdi af <strong>CT</strong>P er lav ved mistænkt<br />
lungekræft.<br />
Undersøgelsen blev udført i et bredt samarbejde<br />
mellem fortrinsvis Radiologisk Afdeling<br />
og Lungemedicinsk Afdeling LUB, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Stefan W. Harders, læge, ph.d.-studerende,<br />
stefhard@rm.dk<br />
proteinet haptocorrin er vigtig markør<br />
for leverkræft<br />
klinisk Biokemisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital,<br />
samt københavns universitet og<br />
Odense universitetshospital<br />
Proteinet haptocorrin binder vitamin B12 i blodet.<br />
Flere studier har vist, at en øget koncentration af<br />
proteinet kan ses hos patienter med bl.a. leverkræft,<br />
men proteinets funktion og betydning for<br />
kroppens celler kendes ikke.<br />
Vi har fulgt niveauet af haptocorrin hos en en<br />
15årig dreng med fibrolaminær levercancer<br />
fra diagnosetidspunktet, gennem operationer,<br />
tilbagefald og endelig levertransplantation. Vi<br />
fandt, at niveauet af haptocorrin følger sygdommens<br />
forløb. Fundet er vigtigt, fordi der ved<br />
netop denne kræftform ikke er andre anvendelige<br />
tumormarkører.<br />
Vi konkluderer, at haptocorrin kan bruges som<br />
markør for sygdomsudviklingen hos patienter<br />
med fibrolaminært hepatocellulært carcinom.<br />
Desuden er der et behov for flere undersøgelser,<br />
som kan belyse, om haptocorrin også kan anvendes<br />
ved andre typer af leverkræft.<br />
Forsøget er udført som et forskningssamarbejde<br />
mellem forskere på Klinisk Biokemisk Afdeling,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> samt Københavns<br />
Universitet og Odense <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Post.doc Dorte L. Lildballe, dolild@rm.dk,<br />
tlf. 89 49 97 43<br />
udforsk · 43
Nye forskningsresultater<br />
44 · udforsk<br />
Bedre klassificering af patienter med<br />
vitamin B12-mangel<br />
klinisk Biokemisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong> univer sitetshospital,<br />
<strong>Aarhus</strong> universitet og Clinical Trial<br />
service unit, university of Oxford<br />
Vitamin B12mangel kan – især hos ældre mennesker<br />
– give neurologiske symptomer, bl.a.<br />
kognitive svigt.<br />
I undersøgelsen blev der afprøvet en ny matematisk<br />
model, der kombinerer informationsværdien<br />
af den totale og den aktive (holoTC) mængde<br />
vitamin B12 i plasma med mængden af de to<br />
metabolitter homocystein og methylmalonyl syre<br />
(MMA). Det kombinerede parameter har fået navnet<br />
B12 wellness score. B12 wellness score korellerer<br />
bedre til lav kognitiv status end de enkelte<br />
parametre hver for sig. Vi viste desuden, at kombination<br />
af de fire nævnte parametre kunne klassificere<br />
de undersøgte patienter i i fire grupper alt<br />
efter deres vitamin B12 status: Alvorlig mangel,<br />
Mulig mangel, Normal status eller Fremragende<br />
status. Undersøgelsen omfattede også vitamin B12<br />
bindende proteiner, men måling af disse bidrog<br />
ikke med ny viden.<br />
Vi forventer, at hvis man bruger B12 wellness<br />
score vil det være muligt at opspore vitamin B12<br />
mangel tidligt og dermed intervenerer, inden den<br />
kognitive funktion påvirkes uopretteligt.<br />
Forsøget er udført som et forskningssamarbejde<br />
mellem forskere på Klinisk Biokemisk Afdeling,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, <strong>Aarhus</strong> Universitet og<br />
Clinical Trial Service Unit, University of Oxford.<br />
Post.doc Dorte L. Lildballe, dolild@rm.dk,<br />
tlf. 89 49 97 43<br />
skræddersyet program gavner ryggen<br />
<strong>Aarhus</strong> reumatologiklinik, reumatologisk<br />
Afdeling u, Arbejdsmedicinsk klinik samt<br />
Fysioterapi- og ergoterapiafdelingen, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Når rygpatienter indgår i et tre måneders forløb,<br />
der både ser på arbejdet og hjælper patienten<br />
til at øge den daglige fysiske aktivitet, får de<br />
færre smerter, bedre kondition og færre sygedage.<br />
Det viser ny forskning fra Arbejdsmedicinsk<br />
Klinik og Reumatologisk Afdeling U på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>.<br />
300 erhvervsaktive rygpatienter fra <strong>Aarhus</strong><br />
Univer sitetshospital med alvorlige lænderygsmerter<br />
deltog i en lodtrækningsundersøgelse,<br />
hvor resultatet viste, at få timers rådgivning om<br />
arbejdet og fysisk aktivitet gav patienterne færre<br />
smerter og bedre fysisk form.<br />
De positive resultater betyder at Arbejdsmedicinsk<br />
Klinik fremover vil tilbyde programmet til klinikkens<br />
rygpatienter.<br />
Undersøgelsen er et samarbejde mellem<br />
Århus Reumatologiklinik, Reumatologisk<br />
Afdeling U, Arbejdsmedicinsk Klinik og<br />
Fysioterapi og Ergoterapiafdelingen på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Afdelingslæge Lone Donbæk Jensen,<br />
lonjesen@rm.dk eller tlf. 89 49 42 96<br />
ny diagnostisk markør ved akut<br />
myeloid leukæmi<br />
hæmatologisk Afdeling r, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Diagnostik af akut myeloid leukæmi (AML) beror<br />
dels på flowcytometri og dels på morfologi med<br />
immunhistokemi. Immunfænotypering ved flow<br />
cytometri er en hurtig og pålidelig diagnostisk<br />
undersøgelse, men der kræves oftest et bredt<br />
panel af antistoffer for at skelne AML fra andre<br />
former for akut leukæmi, samt for en fuldstændig<br />
karakteristik af AMLklonen.<br />
Vi har i et materiale på 70 patienter ved flowcytometri<br />
undersøgt udtrykket af ”human myeloid<br />
inhibitory Ctype lectinlike receptor” (hMICL)<br />
på patienter med akut leukæmi på diagnosetidspunktet.<br />
Vi fandt, at dette overfladeantigen<br />
er udtrykt på mere end 90% af patienter med<br />
AML, men ikke udtrykt ved andre former for akut<br />
leukæmi. Hyppigheden af hMICL på diagnosetidspunktet<br />
og den forbeholdte ekspression af hMICL<br />
hos AML patienter, er enestående i forhold til<br />
andre antigener i anvendt i diagnostik.<br />
Studierne viste endvidere, at ved sygdomstilbagefald<br />
(25 patienter) var hMICL ekspressionen<br />
bevaret på den maligne klon, modsat andre<br />
antigener, der kan ændre sig i forbindelse med<br />
sygdomsudvikling.<br />
Professor Peter Hokland, phokland@ki.au.dk<br />
eller reservelæge Anne Stidsholt Roug, roug@<br />
ki.au.dk<br />
gartnere er gladere<br />
Arbejdsmedicinsk klinik, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Gartnere, vejmænd og pædagogmedhjælpere,<br />
der er ude i vejr og vind mere end to timer om<br />
dagen, er i bedre humør og har færre depressive<br />
symptomer, end dem, der arbejder indendørs.<br />
Det viser en undersøgelse fra Arbejdsmedicinsk<br />
Klinik på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Undersøgelsen viser, at folk, der arbejder ude<br />
mere end to timer om dagen har 40 procents<br />
mindre risiko for at være nedtrykte og i dårligt<br />
humør end folk, der arbejder indendørs.<br />
Undersøgelsen bygger på spørgeskemabesvarelser<br />
fra næsten 3000 offentligt ansatte i Århus.<br />
650 blev udvalgt til nærmere undersøgelser, og<br />
konklusionen var klar: Udendørsarbejde i mere<br />
end to timer om dagen gavner humør og velbefindende.<br />
Arbejdsmedicinsk Klinik deltager på basis af<br />
undersøgelsen i et nyt forskningsprojekt, der<br />
blandt andet sætter fokus på, om lave niveauer<br />
af lys ved indendørsarbejde giver større risiko for<br />
depression, søvnforstyrrelser og andre symptomer.<br />
I projektet vil en større gruppe forsøgspersoner<br />
få en lysmåler på overarmen. Målingerne<br />
sammenholdes med personernes oplevelse af<br />
deres velbefindende.<br />
Professor Henrik Kolstad, henrkols@rm.dk<br />
Flere end hver fjerde hiv-positiv lider<br />
af svær depression<br />
infektionsmedicinsk Afdeling Q, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Depression er underdiagnosticeret hos hivpositive<br />
i Danmark. Der er en sammenhæng mellem<br />
depression og nedsat evne til at passe den medicinske<br />
behandling, usikker sex og hivrelateret<br />
stress. Det viser et ph.d.projekt, som udgår<br />
fra Infektionsmedicinsk Afdeling Q på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>.<br />
I undersøgelsen deltog 205 hivpositive fra <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>. Resultaterne viste, at 38 %<br />
af de adspurgte var i risiko for en depression,<br />
mens 26 % havde en svær, behandlingskrævende<br />
depression. Til sammenligning skønnes det, at<br />
34 % danskere har en depression.<br />
Samme gruppe blev undersøgt igen 3 år efter,<br />
hvor forekomsten og graden af depressioner var<br />
faldet, hvilket formentlig skyldtes, at flere blev<br />
sat i behandling for depression efter den første<br />
undersøgelse.<br />
Undersøgelsen påpeger, at hivpositive vil have<br />
glæde af løbende at drøfte overvejelser om åbenhed<br />
af hivstatus med henblik på at reducere<br />
hivrelateret stress og dermed forebygge depression.<br />
Forskningssygeplejerske Lotte Ørneborg Rodkjær,<br />
lottrodk@rm.dk
stor forskel i brug af hjertestimulerende<br />
medicin ved hjerteoperationer<br />
Anæstesiologisk-intensiv Afdeling i og<br />
klinisk epidemiologisk Afdeling keA, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Ny undersøgelse viser, at brug og valg af hjertestimulerende<br />
medicin (inotropi) i forbindelse<br />
med hjerteoperationer i høj grad er afhængig<br />
af den ansvarlige narkoselæges præferencer for<br />
præparater.<br />
Hjerte og karstimulerende medicin kræves ofte<br />
i forbindelse med åbne hjerteoperationer. Der<br />
findes dog endnu ikke helt klart belæg for, hvilke<br />
af denne type medicin, som har bedst effekt og<br />
færrest bivirkninger.<br />
I en registerbaseret undersøgelse blandt 3585<br />
hjertekirurgiske patienter, opereret i Aalborg,<br />
Skejby eller Odense i perioden 20072008, fandt<br />
man en næsten syvfold variation i brug af hjertestimulerende<br />
blandt ansvarlige narkoselæger<br />
ved de enkelte operationer. Således anvendte<br />
nogle narkoselæger hjertestimulerende medicin<br />
ved hjerteoperationer syv gange så hyppigt, som<br />
narkoselæger med lav frekvens af brug af inotropi.<br />
Undersøgelsen viste endvidere, at der fandtes<br />
store forskelle mellem de tre hjertecentre i valg af<br />
hjertestimulerende medicin.<br />
Undersøgelsen kommer ikke nærmere hvilket<br />
valg af hjertestimulerende, der er det rette, men<br />
understøtter, at der fortsat er behov for undersøgelse<br />
af effekt og bivirkningsprofil af denne type<br />
medicin. Forfatterne er i gang med at undersøge<br />
eventuelle forskelle i alvorlige bivirkninger blandt<br />
to af de mest anvendte stoffer.<br />
Dorthe Viemose Nielsen, dorthnie@rm.dk<br />
hiv-medicin påvirker immunforsvaret<br />
infektionsmedicinsk Afdeling Q, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Ny forskning tyder på, at hivmedicinen tenofovir<br />
kan påvirke immunforsvaret under sekundære<br />
infektioner og hæmme betændelsestilstande<br />
(inflammation).<br />
Laboratoriestudierne viser, at hivmedicinen<br />
Tenofovir Disoproxil Fumarat (tenofovir) hæmmer<br />
bakterie og virusinduceret produktion af visse<br />
grupper at signalmolekyler kaldet cytokiner –<br />
kroppens ”sms’er” – mens andre enten opreguleres<br />
eller ikke påvirkes.<br />
Tenofovir hæmmer produktionen af bl.a. betændelsesmarkøren<br />
interleukin (IL)8 både ved infektion<br />
med bakterier og ved stimulering af celler med komponenter<br />
fra bakterier. Desuden hæmmes immuncellers<br />
evne til at producere IL10 efter infektion med<br />
bakterier og virus, mens udskillelsen af IL12 forøges<br />
markant ved tilstedeværelse af tenofovir.<br />
Resultaterne er interessante, fordi et højere IL12<br />
niveau kan bidrage positivt til bekæmpelsen af<br />
visse infektioner, og hæmning af inflammation<br />
menes at have positiv effekt på HIV smittedes<br />
generelle immuntilstand<br />
Cand.scient, ph.d Jesper Melchjorsen, jespmelc@<br />
rm.dk<br />
ny måleprocedure sparer dyrbar tid<br />
under hjerteoperationer<br />
hjerte-lunge-kar-kirurgisk Afdeling T og<br />
Anæstesiologisk-intensiv Afdeling i, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
En undersøgelse foretaget under hjertekirurgiske<br />
operationer med brug af hjertelungemaskine<br />
har vist, at operationstiden kan reduceres ved at<br />
mindske tiden mellem indgift af stoffet heparin,<br />
og blodprøven til kontrol af heparinens effekt.<br />
Heparin forlænger blødningstiden, hvilket er<br />
en forudsætning for, at blodet ikke størkner i<br />
hjertelungemaskinen. Heparinen gives i en vene<br />
kort tid før hjertelungemaskinen skal bruges, og<br />
effekten varer i nogle timer. Den hidtidige ventetid<br />
fra indgift af heparin og til kontrolblodprøven<br />
har været 5 minutter, men effektivisering af de<br />
kirurgiske arbejdsgange samt bedre måleudstyr<br />
har gjort det relevant at undersøge, om det er<br />
muligt at reducere denne ventetid.<br />
Studiet blev foretaget ved 50 bypass og hjerteklapoperationer,<br />
hvor effekten af heparin blev<br />
målt 1, 2, 3, 4 og 5 minutter efter indgiften.<br />
Man kunne konkludere, at blodprøven efter 2<br />
minutter ikke vil vise en falsk høj værdi, og at<br />
resultatet efter 2 minutter derfor er lige så brugbart<br />
som resultatet efter 5 minutter i hjertekirurgisk<br />
sammenhæng.<br />
Perfusionist Anne Louise Bellaiche, annebell@<br />
rm.dk<br />
komplicerede operationer giver størst<br />
risiko<br />
hjerte-lunge-kar-kirurgisk Afdeling T<br />
og hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
De fleste børn og unge (85 %) med medfødte<br />
hjertesygdomme behøver kun én operation.<br />
Overlevelse, antallet af nye operationer og<br />
kateterbaserede indgreb hænger sammen med<br />
sværhedsgraden af den medfødte hjertesygdom,<br />
således at børn med svære hjertefejl oftere har<br />
nedsat overlevelse og hyppigere skal igennem nye<br />
operationer. Størstedelen af de nye operationer er<br />
dog planlagte allerede fra fødslen.<br />
Det er konklusionen efter at forskere fra <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> har undersøgt langtidsresultaterne<br />
hos 801 børn og unge opereret for medfødt<br />
hjertesygdom i perioden 19962002 i <strong>Aarhus</strong>.<br />
Opfølgningen blev muliggjort af de danske registre.<br />
CPRregisteret blev brugt til at finde ud af,<br />
om patienterne stadig var i live, og Landspatientregisteret<br />
til at bestemme antallet af nye operationer<br />
og kateterbaserede procedurer. Studiet er<br />
lavet med støtte fra Hjerteforeningen.<br />
Læge Signe Holm Larsen. Tlf. 78 45 20 78<br />
hiv-positive stresses konstant af overvejelser<br />
over, om de skal fortælle om<br />
deres hiv-status<br />
infektionsmedicinsk Afdeling Q, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital, samt <strong>Aarhus</strong> universitet og<br />
Odense universitetshospital<br />
I Danmark lever mange hivpositive anonymt<br />
med sygdommen på grund af frygt for at blive<br />
stemplet og diskrimineret. Danske undersøgelser<br />
har vist, at hivpositive, som udvikler moderat<br />
til svær depression, lider af følelsesmæssige<br />
belastninger, der hænger sammen med, at de<br />
er hivsmittede. I en ny undersøgelse fra <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> har forskerne ledt efter<br />
mulige faktorer i det at leve med sygdommen hiv,<br />
som kan stresse hivsmittede.<br />
Dybtgående interviews med hiv-smittede viste, at<br />
de vedvarende havde overvejelser om, hvem de<br />
skulle fortælle om deres hivstatus, og om konsekvenserne<br />
både af åbenhed og hemmeligholdelse.<br />
Disse overvejelser gav anledning til bekymring<br />
og var en afgørende faktor for udvikling af stress.<br />
Resultaterne viser, at det at leve med hiv er<br />
ligeså vel et psykosocialt problem, som et fysisk<br />
og medicinsk problem. Overvejelser om åbenhed<br />
om HIVstatus er en vedvarende udfordring og<br />
potentiel stressfaktor. Undersøgelsen peger på, at<br />
hivpositive vil have glæde af løbende at drøfte<br />
overvejelser om åbenhed af hivstatus. Det vil<br />
kunne hjælpe til at reducere hivrelateret stress<br />
og dermed forebygge depression.<br />
Forskningssygeplejerske, MPH, ph.d. Lotte<br />
Ørneborg Rodkjær, tlf. 78 45 28 40, mobil 22 30<br />
80 60, lottrodk@rm.dk<br />
udforsk · 45
Nye forskningsresultater<br />
46 · udforsk<br />
Mange patienter med vitamin B12mangel<br />
kan slippe for indsprøjtninger<br />
klinisk Biokemisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Hovedparten af de patienter, der i dag er i<br />
behandling med vitamin B12indsprøjtninger,<br />
kan nøjes med en daglig vitaminpille. Det er<br />
konklusionen på et nyt arbejde, der viser, at en<br />
simpel vitamin B12optagelsestest kan afsløre<br />
hvilke patienter, der har brug for en livslang<br />
behandling med indsprøjtning af vitamin B12.<br />
Optagelsestesten undersøger, om vitamin B12 stiger<br />
i blodet, når patienten i to dage har indtaget<br />
en testdosis af vitaminet.<br />
I undersøgelsen deltog 44 patienter, som i mindst<br />
ét år havde været i behandling med vitamin<br />
B12 indsprøjtninger. Behandlingen blev stoppet,<br />
og optagelsestesten blev gennemført, så snart<br />
patientens vitamin B12 i blodet var faldet til normale<br />
værdier.<br />
Kun ni patienter fik et test resultat, der tydede<br />
på, at de ikke kunne optage vitamin B12, og de<br />
genoptog straks fortsat behandling med indsprøjtninger.<br />
De øvrige 35 patienter optog vitamin<br />
B12, men blev for en sikkerheds skyld ordineret<br />
fortsat behandling med en daglig vitamin pille<br />
med 9 mikrogram vitamin B12 . Patienterne blev<br />
tilbudt fortsatte undersøgelser, og 25 af dem tog<br />
i mod tilbuddet. Op til fem år efter ophør med<br />
indsprøjtninger af vitamin B12 var patienternes<br />
vitamin B12 status fortsat helt normal.<br />
Vitamin B12 optagelsestesten tilbydes i<br />
dag fra Klinisk Biokemisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Overlæge Anne-Mette Hvas, tlf. 78 45 52 00<br />
stærke blodkar kan forhindre blodpropper<br />
i hjertet<br />
hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
I en undersøgelse har forskere vist, at forskel i<br />
modtagelighed for åreforkalkning kan skyldes<br />
arvelige forskelle lokalt i blodkarrene.<br />
Undersøgelsen blev udført på to forskellige musestammer<br />
– den ene musestamme med kendt til<br />
bøjelighed til udvikling af åreforkalkning og den<br />
anden med relativ resistens mod åreforkalkning.<br />
Fra disse to musestammer transplanterede forskerne<br />
et stykke af halspulsåren over i en gruppe<br />
af modtagermus, som var fremavlet som et kryds<br />
mellem de to donormusestammer.<br />
I modtagermusene fremprovokerede man åreforkalkning<br />
i de indopererede blodkar. Det viste sig,<br />
at blodkarrene fra den modtagelige donormusestamme<br />
udviklede meget åreforkalkning, mens<br />
blodkarrene fra den relativt resistente donormusestamme<br />
stort set ikke udviklede åreforkalkning.<br />
Undersøgelsen tyder derfor på, at medfødte<br />
stærke blodkar kan beskytte mod udvikling af<br />
åreforkalkning og dermed forhindre blodpropper i<br />
hjertet. Forskergruppen er gået videre med andre<br />
undersøgelser for at belyse mekanismerne bag<br />
fænomenet nærmere.<br />
Læge Jeong Shim, jeonshim@rm.dk<br />
Blodprøve til fosterdiagnostik påvirkes<br />
af type 1 diabetes<br />
klinisk Biokemisk Afdeling og Center<br />
for Føtalmedicin og <strong>ultralyd</strong>, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Årligt er der ca. 180 gravide med type 1 diabetes,<br />
som føder i Danmark. Normalt tages der ikke<br />
hensyn til, om den gravide har diabetes, når<br />
risikoen for Down’s syndrom udregnes. I et nyt<br />
studie blev oplysninger på 331 gravide med type<br />
1 diabetes fra <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> og<br />
Rigshospitalet undersøgt.<br />
Resultaterne af undersøgelsen viste, at type 1<br />
diabetes har omtrent lige så stor indflydelse på<br />
blodprøven som IVFbehandling og rygning. Disse<br />
to sidste faktorer korrigerer man for ved risikoberegningen<br />
for Down’s syndrom.<br />
Undersøgelsen viste også en tendens til, at gravide<br />
med dårligt reguleret type 1 diabetes også<br />
havde den mest påvirkede blodprøve i forhold til<br />
risikoberegningen for Down’s syndrom.<br />
Hvis informationen om diabetes benyttes, så tyder<br />
dette studie på, at der fremover kan blive færre<br />
gravide med raske fostre, som får lavet invasiv<br />
diagnostik i form af en moderkageprøve, da<br />
justering for type 1 diabetes kan gøre undersøgelsen<br />
mere præcis.<br />
Helen Nordahl Madsen, helen.nordahl.madsen@<br />
ki.au.dk<br />
Børn og forældre styrer behandlingen<br />
lige så godt som lægen<br />
hjerte-lunge-kar-kirurgisk Afdeling T, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital samt kardiologisk Afdeling,<br />
Aalborg sygehus, og Aalborg universitet<br />
For at nedsætte risikoen for blodpropper hos<br />
udsatte patienter, behandles de med blodfortyndende<br />
medicin (AKbehandling). Behandlingen<br />
indebærer imidlertid en vanskelig balance mellem<br />
over og underbehandling. Underbehandling kan<br />
give blodpropper, og overbehandling kan føre til<br />
blødninger. Nøje kontrol af AKbehandlingen er<br />
derfor nødvendig.<br />
Patienten får hyppigst taget en blodprøve, som<br />
analyseres på et laboratorium. Herved bestemmes<br />
en International Normalized Ratio (INR)værdi,<br />
som lægen anvender til at bestemme dosis af<br />
medicinen i form af vitamin Kantagonister (VKA)<br />
(f.eks. warfarin (Marevan) eller phenprocoumon<br />
(Marcoumar)).<br />
Børn og unge i AKbehandling giver specielle<br />
udfordringer, fordi de bl.a. har hyppige ændringer<br />
i International Normalized Ratio (INR)værdierne,<br />
hyppige lægebesøg, smerter og problemer ved<br />
normal blodprøvetagning.<br />
Det kan samlet konkluderes, at selvtestning samt<br />
selvstyret AKbehandling er mindst lige så god, og<br />
muligvis bedre end konventionel AKbehandling<br />
hos udvalgte børn og unge. Større randomiserede<br />
studier er dog påkrævet for at undersøge, om<br />
disse nye metoder er konventionel AKbehandling<br />
overlegen.<br />
Afdelingslæge Thomas Decker Christensen, tlf. 29<br />
41 85 28, e-mail: tdc@ki.au.dk<br />
peT-skanning kan vise blodgennemstrømning<br />
i leveren<br />
nuklearmedicinsk Afdeling og peT-centret,<br />
<strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Langt størstedelen af leversygdomme påvirker<br />
blodgennemstrømningen i leveren. Derfor vil<br />
patienter med bl.a. skrumpelever have stor gavn<br />
af at få lavet en afbildning af blodgennemstrømningen<br />
i leveren. For det vil betyde, at deres<br />
sygdom kan behandles tidligere samt at evt. følgesygdomme<br />
kan opdages hurtigt.<br />
Blodprøver fra både leverens pulsåre og portåre<br />
er en forudsætning for at kunne lave en afbildning<br />
af leverens blodgennemstrømning ved en<br />
<strong>PET</strong>skanning.<br />
Hidtil har det ikke været muligt at lave en sådan<br />
undersøgelse, da det ikke er muligt at udtage<br />
blodprøver fra leverens portåre hos mennesker.<br />
Men nu har et forskningsprojekt fra <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> udviklet en metode, hvor
man med en <strong>PET</strong>skanning kan afbilde leverens<br />
blodgennemstrømning uden at skulle tage blodprøver<br />
fra portåren.<br />
Modellen gør det muligt at måle og afbilde leverens<br />
blodgennemstrømning med en 3 minutter<br />
lang <strong>PET</strong>undersøgelse og blodprøver udelukkende<br />
fra en perifer blodåre.<br />
Metoden er udviklet på grise, men forskerne forventer,<br />
at den også kan overføres til patienter.<br />
Post doc., ph.d. Michael Winterdahl,<br />
tlf. 89 49 16 38, mw@pet.auh.dk<br />
patienter med blødninger kan undgå<br />
unødvendige blodtransfusioner<br />
klinisk Biokemisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Nyt studie viser, at <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
anvender en fordelagtig metode til at diagnosticere<br />
blødende patienter. Svært blødende<br />
patienter kommer ofte til at mangle en eller<br />
flere bestanddele i blodet, der er vigtige for at<br />
blodet kan størkne ordentligt. Gennem de senere<br />
år, er der sket stor udvikling indenfor målrettet<br />
behandling af svært blødende patienter, men<br />
den optimale metode til at afdække patienternes<br />
behov er fortsat heftigt debatteret.<br />
I det nye studie sammenlignes den fremgangsmåde,<br />
der anvendes på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
med den metode, der sædvanligvis bruges til at<br />
afdække patienternes blodstørkningsproblemer<br />
på flere førende centre i Danmark og udlandet.<br />
Undersøgelsen viser, at aarhusianske patienter<br />
kan se frem til hurtigere og mere præcise svar på,<br />
hvilke bestanddele i blodet de mangler. Dermed<br />
er der mulighed for at behandle patienterne<br />
hurtigt og målrettet, hvorved unødvendige blodtransfusioner<br />
kan undgåes.<br />
Læge Ole Halfdan Larsen, OLE.HALFDAN.LARSEN@<br />
KI.AU.DK<br />
i fremtiden kan urinprøve påvise<br />
blære kræft<br />
Molekylær Medicinsk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
universitets hospital<br />
Ny forskning fra Molekylær Medicinsk Afdeling<br />
på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> kan på sigt overflødiggøre<br />
indlæggelse i forbindelse med undersøgelse<br />
for blærekræft – i stedet kan diagnosen<br />
stilles med en simpel analyse af urinprøver.<br />
I undersøgelsen indgik 220 prøver fra patienter<br />
med blærekræft og 59 prøver fra raske mænd og<br />
kvinder. Undersøgelsen har identificeret epigenetiske<br />
ændringer, som ikke tidligere er sat i forbindelse<br />
med blærekræft, og viser, at lukningen<br />
af disse gener er meget stabil i tilfælde af tilba<br />
gefald. Undersøgelsen påviser yderligere, at i 84<br />
tilfælde ud af 100 kan blærekræft diagnosticeres<br />
ud fra en urinprøve.<br />
Molekylærbiolog og ph.d.-studerende Thomas<br />
Reinert, thomas.reinert@ki.au.dk<br />
kan små kromosomafvigelser forårsage<br />
medfødt hjertesygdom?<br />
hjerte-lunge-kar-kirurgisk Afdeling T<br />
og hæmatologisk Afdeling r, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Det normale hjertes dannelse i fosteret har<br />
været kendt i årtier, men lægerne ved stadig<br />
kun meget lidt om de gener, der kontrollerer<br />
denne udvikling. For at forbedre forståelsen af de<br />
tilgrundliggende molekylære og genetiske mekanismer<br />
har børnehjertelæger og genforskere ved<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> undersøgt to danske<br />
tvillingepar med medfødt hjertesygdom for små<br />
submikroskopiske kromosomafvigelser i arvemassen,<br />
såkaldte ”copy number variations”, som<br />
forskerne i løbet af de seneste år er blevet i stand<br />
til at opdage.<br />
Forskerne fandt ikke nogen kendte kromosomfejl<br />
hos de to tvillingepar, men de fandt imidlertid en<br />
række submikroskopiske ”copy number variationer”<br />
i tvillingebørnenes DNA sekvenser.<br />
Resultaterne kan måske i fremtiden hjælpe med<br />
at identificere nye sygdomsgener, der kan give<br />
nye muligheder for forebyggelse og behandling af<br />
medfødte hjertesygdomme, men langt de fleste af<br />
disse ”copy number variations” er dog endnu ikke<br />
blevet kædet sammen med udvikling af bestemte<br />
sygdomme.<br />
Læge Henrik Jensen, henrik.jensen@ki.au.dk<br />
Amygdala føler med den grimme ælling<br />
Center for Funktionelt integrativ neurovidenskab<br />
(CFin), <strong>Aarhus</strong> universitetshospital, og<br />
Center for semiotik, <strong>Aarhus</strong> universitet<br />
Hjernens reaktion på frygt er ofte studeret i dyr,<br />
der udsættes for det vi hos mennesker ville kalde<br />
tortur, f.eks. elektriske stød. Denne forskning<br />
har vist, at hvis man kobler elektriske stød med<br />
sansestimuli, f.eks. en lyd, så vil hjernen begynde<br />
at reagere på lyden, som om det var et elektrisk<br />
stød. Et system af hjerneområder, centreret om<br />
en kerne ved navn amygdala, har vist sig at være<br />
ansvarlig for sådanne frygtreaktioner.<br />
I et nyt eksperiment lyttede forsøgspersoner til<br />
H.C. Andersens eventyr Den grimme ælling, mens<br />
hjerneaktiviteten blev målt med en <strong>MR</strong>skanner.<br />
En anden gruppe forsøgspersoner lyttede til<br />
samme historie uden for skanneren og angav<br />
undervejs, hvornår de oplevede at historien var<br />
mest intens. Når de to målinger blev sammenlignet,<br />
kunne man se, at under de intense øjeblikke<br />
i historien steg forsøgspersonens puls og hjernen<br />
øgede sin aktivitet i amygdala samt i samme netværk<br />
af hjerneområder, som aktiveres hos rotter,<br />
der har lært at frygte elektriske stød.<br />
Lektor Mikkel Wallentin, mikkel@cfin.dk<br />
lægens erfaring påvirker risikoen for<br />
problemer med pacemakeren<br />
hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Ny undersøgelse viser, at 3,6 % af de patienter,<br />
der får indopereret en pacemaker, har brug for en<br />
ny operation inden for tre måneder pga. problemer<br />
med elektroden til hjertet. De fleste af disse<br />
problemer skyldes, at elektroden har løsnet sig<br />
fra sin position i hjertet. Undersøgelsen bygger på<br />
information fra Dansk Pacemaker og ICD Register,<br />
og alle patienter, der i årene 19972008 fik foretaget<br />
en pacemakerimplantation, i alt 28.860<br />
patienter, blev inkluderet.<br />
Risikoen for elektrodeproblemer var større, hvis<br />
operatøren var under oplæring, eller implantationen<br />
blev foretaget på et ikkeuniversitetshospital.<br />
Desuden viste undersøgelsen, at jo flere elektroder,<br />
der blev implanteret i samme patient, jo<br />
større var risikoen for elektrodeproblemer.<br />
Læge, ph.d.-stud. Rikke Kirkfeldt, rikkirkf@rm.dk<br />
Calmette-skylninger helbreder hvert<br />
andet tilfælde af forstadier til blærekræft<br />
urinvejskirurgisk Afdeling k, <strong>Aarhus</strong> univer sitets<br />
hospital<br />
Carcinoma insitu (CIS) i blæren er et forstadium<br />
til blærekræft. Det er en skæbnesvanger diagnose<br />
at få, fordi ikke mindre end halvdelen af<br />
patienterne vil udvikle livstruende blærekræft. CIS<br />
kan behandles med blæreskylninger, f.eks. med<br />
Calmettevaccine (BCG).<br />
Urinvejskirurgisk Afdeling K ved <strong>Aarhus</strong> Universitets<br />
hospital har nyligt opgjort alle sine patienter<br />
udforsk · 47
Nye forskningsresultater<br />
48 · udforsk<br />
med CIS uden samtidig blærekræft siden 1994.<br />
Resultaterne bekræfter, at ca. hver 3. patient med<br />
CIS udvikler blærekræft i løbet af 5 år, og hver<br />
anden patient i løbet af 10 år. BCG helbredte CIS i<br />
hvert andet tilfælde, og nedsatte også kræftrisikoen<br />
tilsvarende.<br />
Konklusionen er, at CIS bør behandles aggressivt<br />
og uden tøven. Primær behandling er blæreskylninger<br />
med BCG, som altid er værd at prøve.<br />
Behandlingssucces skal dog overvåges nøje. Ved<br />
behandlingssvigt bliver patienterne på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> tilbudt fjernelse af blæren<br />
(cystektomi).<br />
Læge, ph.d. Karsten Zieger, karsten.zieger@<br />
ki.au.dk<br />
sufentanil påvirker ikke hjertet ved<br />
operationer<br />
Anæstesiologisk-intensiv Afdeling i, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
En ny undersøgelse fra <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
tyder på, at Sufentanil, som er et smertestillende<br />
middel, der anvendes i forbindelse med<br />
bedøvelse ved hjerteoperationer, ikke har den<br />
store indvirkning på kredsløbet og hjertefunktionen,<br />
selv når det gives i relativt høje doser.<br />
Patienterne blev undersøgt ved hjælp af de nyeste<br />
ekkokardio grafiske metoder som vævsDoppler<br />
og speckletracking <strong>ultralyd</strong>. Undersøgelsen<br />
blev gennemført på 30 patienter med iskæmisk<br />
hjertesygedom, som skulle have udført en bypass<br />
operation på hjertet.<br />
Resultaterne viste, at bortset fra et ubetydeligt<br />
fald i systolisk blodtryk (fra 159 til 155) var hjertets<br />
funktion uforandret, og de øvrige hæmodynamiske<br />
parametre forblev uændret selv efter relativ<br />
stor engangsdosis af Sufentanil. Fundet er nyttigt<br />
ved bedøvelse af hjertepatienter og andre kritisk<br />
syge patienter.<br />
Carl-Johan Jakobsen, cjj@dadlnet.dk<br />
nedsat nyrefunktion har ikke betydning<br />
for effekten af hjertemagnyl<br />
hjertemedicinsk Afdeling B og klinisk Biokemisk<br />
Afdeling, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Patienter med nedsat nyrefunktion har en<br />
øget risiko for at få hjertekarsygdomme.<br />
Hjertemagnyl virker blodfortyndende og gives<br />
til patienter med hjertekarsygdomme for at<br />
nedsætte risikoen for blodprop i hjertet. Tidligere<br />
studier har vist, at patienter med svært nedsat<br />
nyrefunktion har en nedsat blodfortyndende<br />
effekt af hjertemagnyl. Desuden har studier vist,<br />
at patienter med mange umodne blodplader i<br />
blodet har en nedsat effekt af hjertemagnyl.<br />
I en ny stor undersøgelse fra <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
indgik 124 patienter med hjertekarsygdom<br />
og normal eller moderat nedsat nyrefunktion.<br />
Alle patienterne var i blodfortyndende<br />
behandling med hjertemagnyl. Resultaterne viste,<br />
at den blodfortyndende effekt af hjertemagnyl<br />
var uafhængig af patienternes nyrefunktion.<br />
Undersøgelsen tyder således på, at patienter med<br />
moderat nedsat nyrefunktion opnår en god effekt<br />
af hjertemagnyl.<br />
Læge, ph.d.-studerende Morten Würtz, morten.<br />
wurtz@ki.au.dk<br />
Optagelse af Vitamin B12 under<br />
graviditet<br />
klinisk Biokemisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Mange gravide har en nedsat koncentration<br />
af vitamin B12 i blodet. En forskningsgruppe<br />
på Klinisk Biokemisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>, har undersøgt, om den nedsatte<br />
koncentration af B12 er et tegn på en nedsat<br />
optagelse af vitaminet, og om kvinderne har tegn<br />
på vitamin B12mangel.<br />
I undersøgelsen deltog 27 raske gravide, der<br />
fik bestemt totalniveauet af B12 (totalB12) og<br />
niveauet af biologisk aktivt B12 (holoTC) i blodet<br />
i graviditetsuge 13, 24 og 36. Mængden af B12<br />
bundet til transportproteinet haptocorrin blev<br />
også bestemt. Kvindernes evne til at optage B12<br />
blev vurderet ved hjælp af CobaSorbtesten, der<br />
bestemmer stigningen i holoTC i blodet efter indtag<br />
af B12.<br />
Undersøgelsens resultater viser, at de gravide<br />
optager B12 lige så godt som ikkegravide kontroller<br />
i alle tre graviditetsuger, og at niveauet<br />
af holoTC forbliver uændret under graviditeten.<br />
Faldet i totalB12 må tilskrives et fald i niveauet<br />
af ikkebiologisk aktivt B12 bundet til transportproteinet<br />
haptocorrin. Forskerne kan således konkludere,<br />
at gravide ikke viser tegn på B12 mangel<br />
eller nedsat evne til at optage vitaminet, selvom<br />
koncentrationen af totalB12 falder.<br />
Ph.d.-studerende Eva Greibe, tlf. 89 49 30 18,<br />
evagreibe@gmail.com<br />
Blodtryksmedicin frikendt for at<br />
hæmme effekten af blodfortyndende<br />
medicin<br />
klinisk epidemiologisk Afdeling keA<br />
og hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital, samt university of north<br />
Carolina school of Medicine, usA<br />
En ny undersøgelse viser, at medicin til behandling<br />
af forhøjet blodtryk og hjertekrampe (calciumantagonister)<br />
ikke mindsker effekten af en<br />
meget hyppigt anvendt type af blodfortyndende<br />
medicin (clopidogrel), som gives til hjertepatienter<br />
efter ballonudvidelse.<br />
Tidligere undersøgelser har antydet, at hvis disse<br />
to typer medicin anvendes samtidigt, vil det medføre<br />
en nedsat effekt af begge midler. Det ville<br />
betyde, at hjertepatienter ikke vil få den gavnlige<br />
effekt af den blodfortyndende medicin og derfor<br />
have større risiko for nye blodpropper.<br />
Den aktuelle undersøgelse fra <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
omfattede 13.001 patienter med hjertekrampe<br />
eller blodprop i hjertet, der efterfølgende<br />
blev behandlet med calciumantagonister og<br />
clopidogrel. Undersøgelsen viste, at de patienter,<br />
der anvendte begge typer af medicin, ikke havde<br />
en øget risiko for nye blodpropper eller andre<br />
komplikationer. Hjertepatienter kan således også<br />
fremover bruge begge typer af medicin efter ballonudvidelse<br />
uden risiko for nedsat effekt.<br />
Ph.d.-studerende Morten Schmidt, tlf. 41 28 99 55<br />
Tilsyneladende normale lymfeknuder<br />
kan indeholde kræft<br />
urinvejskirurgisk Afdeling k og patologisk<br />
institut, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
I et nyt studie har forskerne lavet en minutiøs<br />
udskæring af alle lymfeknuderne fra patienter<br />
med kræft i urinblæren, der ved normal patologisk<br />
undersøgelse ikke havde spredning til<br />
lymfeknuderne. De undersøgte lymfeknuder blev<br />
skåret i talrige ganske tynde snit, og ved hver<br />
skæring blev der lavet den normale farvning samt<br />
yderligere immunfarvning for at identificere små<br />
ansamlinger af kræftceller.<br />
Studiet viste, at patienter med en stor svulst i<br />
urinblæren, som i forvejen havde stor risiko for<br />
at have spredning af sygdommen, også havde<br />
en større risiko for at have små skjulte kræftceller<br />
i de fjernede lymfeknuder. Samlet set havde<br />
hver 10. af de undersøgte patienter spredning til<br />
en lymfeknude, som ikke var fundet ved normal<br />
patologisk undersøgelse. Studiet viste også, at de<br />
ekstra kræftceller blev fundet v.h.a. ekstra snit<br />
i lymfeknuderne og ikke v.h.a. immunfarvning,<br />
som er mere kostbar end den almindelige farvemetode,<br />
der anvendes til normale undersøgelser.<br />
Klinisk lektor, afdelingslæge Jørgen Bjerggaard<br />
Jensen, joejense@rm.dk
nyopdaget molekyle har betydning for<br />
kræftcellers vækst<br />
Molekylær Medicinsk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
I et nyt studie har forskere undersøgt gener på<br />
kræftsvulster i tarmen. Ved hjælp af genchip<br />
analyser på mere end 500 tarmvævsprøver har<br />
forskerne identificeret et tumorspecifikt gen<br />
”KIAA1199”, som er kraftigt opreguleret i mere<br />
end 95 % af tarmkræftsvulster. KIAA1199 findes<br />
ikke i normal tarmslimhinde.<br />
Analyser på mere end 300 tarmkræftsvulster og<br />
normal tarmslimhinde viste, at KIAA1199proteinet<br />
er til stede i store mængder i tumorceller fra<br />
større kræftsvulster. KIAA1199proteinet blev både<br />
fundet i cellekernen og i cytoplasma (hele celleindholdet<br />
på nær cellekernen). En del af patienterne,<br />
hvor KIAA1199 var til stede i cellekernen,<br />
viste sig at have en bedre overlevelse, idet de<br />
ikke fik tilbagefald i form af lever eller lungemetastaser.<br />
Via eksperimenter på cellekulturmodeller<br />
efterviste forskerne, at man ved fjernelse af<br />
KIAA1199 fra kulturcellerne er i stand til at nedsætte<br />
væksten af tyktarmskræftceller signifikant.<br />
KIAA1199 nedreguleringen påvirkede én af de<br />
vigtige cellulære signaleringsveje i tarmkræft, den<br />
såkaldte wnt/beta catenin signaleringsvej.<br />
Forskningsleder, ph.d Karin Birkenkamp-<br />
Demtröder, karibirk@rm.dk<br />
Fjernelse af lymfeknuder øger overlevelsen<br />
urinvejskirurgisk Afdeling k og patologisk<br />
institut, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
I løbet af de seneste år er det blevet rutine at<br />
fjerne samtlige lymfeknuder i bækkenet på<br />
patienter, der gennemgår operation med fjernelse<br />
af urinblæren pga. kræft. Det er tidligere vist, at<br />
en omhyggelig og omfattende fjernelse af lymfeknuder<br />
kan bedre overlevelsen for patienter, der<br />
ikke har modtaget kemoterapi forud for operation,<br />
mens det ikke har været afklaret om patienter,<br />
der har gennemført kemoterapien, også vil<br />
have gavn af en omfattende lymfeknudefjernelse.<br />
I et nyt studie har forskere undersøgt resultaterne<br />
efter operation for kræft i urinblæren, hvor<br />
patienterne havde fået kemoterapi forud for<br />
operationen. Kemoterapien inden operationen<br />
havde haft god effekt på spredningen af kræften<br />
uden for blæren. Alligevel var der flere af patienterne,<br />
der fortsat havde kræft i de omkringliggende<br />
lymfeknuder. Men reultaterne fra studiet<br />
viste, at ved at fjerne disse under operationen fik<br />
patienterne bedre overlevelse, og flere var uden<br />
tilbagefald af sygdommen, end hvis de ikke var<br />
blevet fjernet.<br />
Klinisk lektor, afdelingslæge Jørgen Bjerggaard<br />
Jensen, joejense@rm.dk<br />
Traditionel risikovurdering er bedst til<br />
at forudsige tilbagefald af blærekræft<br />
urinvejskirurgisk Afdeling k og patologisk<br />
institut, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Patienter med kræft i urinblæren har en relativt<br />
dårlig prognose, som i nogen grad kan inddeles i<br />
lav mellem og højrisikosygdom baseret på den<br />
traditionelle inddeling efter TNM systemet. TNM<br />
inddeler sygdommen i stadier afhængig af tumorens<br />
dybdevækst (T), lymfeknudespredning (N) og<br />
spredning til organer (M).<br />
I nogle tilfælde klarer patienter med et tilsyneladende<br />
dårligt udgangspunkt, vurderet vha TNM<br />
systemet, sig dog bedre end patienter med et formodet<br />
bedre udgangspunkt. Det har fået forskere<br />
til at foreslå nye inddelinger, hvor sygdommen<br />
vurderes på andre forhold end TNM.<br />
Et nyt studie har evalueret samtlige nye forslag til<br />
risikovurdering i en serie af 167 patienter, der har<br />
gennemgået en standardiseret operation efter et<br />
præcist oplæg. Forskerne har undersøgt, hvordan<br />
det er gået patienterne efter operationen og fundet,<br />
at ingen af de foreslåede variable er bedre<br />
end TNM systemet til at forudsige tilbagefald af<br />
sygdommen.<br />
Klinisk lektor, afdelingslæge Jørgen Bjerggaard<br />
Jensen, joejense@rm.dk<br />
konditionen hos patienter med cystisk<br />
fibrose kan forbedres med træning<br />
Cystisk Fibrose Centret, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
En undersøgelse viser, at et 12 ugers konditionsprogram<br />
øger konditionen hos patienter med<br />
cystisk fibrose. Der kunne ikke måles effekt på<br />
livskvaliteten efter dette 12 ugers program.<br />
Før og efter gennemførelsen af konditionsprogrammet<br />
udfyldte deltagerne et spørgeskema<br />
om livskvalitet og blev spurgt om nuværende<br />
træningsvaner og præferencer, ligesom de blev<br />
målt og vejet og fik foretaget både konditionstest<br />
og lungefunktionsmåling. 24 ud af 42 egnede<br />
patienter valgte at deltage, og 14 ud af de 24<br />
gennemførte konditionsprogrammet i 12 uger.<br />
De 14 patienter, som gennemførte konditionsprogrammet,<br />
havde efterfølgende en signifikant<br />
bedre kondition, men der var ingen ændringer at<br />
se på deres livskvalitet målt ud fra et sygdomsspecifikt<br />
spørgeskema.<br />
Fysioterapeut Anne Mette Schmidt, annemette.<br />
schmidt@skejby.rm.dk<br />
Avanceret pacemaker er bedre til at<br />
bevare hjertets pumpekraft<br />
hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Ny forskning fra Hjertemedicinsk Afdeling B ved<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> viser positive langtidsresultater<br />
fra et studie, der sammenligner almindelig<br />
pacemakerbehandling med 2 ledninger, der<br />
stimulerer højre hjertehalvdel, med en avanceret<br />
pacemaker med 3 ledninger, der tillige stimulerer<br />
venstre hjertehalvdel.<br />
Resultaterne viste, at almindelig pacemakerbehandling<br />
med 2 ledninger medførte et fald<br />
i hjertets pumpekraft samt øget forekomst af<br />
ukoordineret sammentrækning af hjertemuskulaturen,<br />
imens tilsvarende ikke blev fundet hos<br />
patienterne med den avanceret pacemaker med<br />
3 ledninger. Trods dette var der ikke forskel på<br />
de kliniske effektmål; f.eks. gik patienterne lige<br />
langt ved en 6 minutters gangtest.<br />
Spørgsmålet er derfor fortsat om den dyrere og<br />
mere avancerede pacemakerbehandling med 3<br />
ledninger, hvor der tilmed er en øget risiko for<br />
komplikationer, skal erstatte den almindelige<br />
behandling, hjertelægerne bruger i dag. Dette bør<br />
afklares ved at gennemføre større undersøgelser,<br />
hvor det er muligt at måle behandlingseffekten<br />
på overlevelse.<br />
Læge, ph.d. Andi Eie Albertsen, andieie@gmail.com<br />
radioaktivt sporstof viser hvor stor en<br />
del af hjertet der var truet af blodproppen<br />
nuklearmedicinsk Afdeling og peT-centret<br />
og hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital og institut for klinisk<br />
Medicin, <strong>Aarhus</strong> universitet,<br />
99mTcSestamibi (MIBI) er et radioaktivt mærket<br />
sporstof, som binder sig til cellernes energifabrik,<br />
mitochondrierne. Ved blodprop i hjertet får<br />
hjertemuskulaturen ikke tilstrækkeligt med ilt, og<br />
mitochondriernes funktion påvirkes således, at<br />
binding af MIBI bliver dårligere. Vi ved imidlertid,<br />
at det tager nogen tid, efter blodforsyningen er<br />
blevet reetableret, før mitochondriernes funktion<br />
bliver normal.<br />
Hjerteforskere ved <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
har derfor opstillet den hypotese, at afbildning<br />
af MIBI med et gammakamera umiddelbart efter<br />
behandling ville vise omfanget af truet væv inden<br />
behandling. Hos grise simulerede forskerne en<br />
blodprop og efterfølgende behandling ved at<br />
afklemme blodforsyningen i en kranspulsåre i 45<br />
minutter. Forskerne indgav MIBI to timer efter at<br />
blodforsyningen gennem kranspulsåren var normaliseret<br />
igen.<br />
udforsk · 49
Nye forskningsresultater<br />
50 · udforsk<br />
Billederne af grisens hjerte viste et veldefineret<br />
område med nedsat optag af MIBIstoffet svarende<br />
til området, der havde været udsat for<br />
blodmangel.<br />
Forskningsresultatet underbygger således hypotesen<br />
om, at sporstoffet MIBI kan anvendes til billeddannelse<br />
af det akut syge patients hjerte mhp<br />
at kvantificerer omfanget af blodproppen.<br />
Runa Hyldgaard Poulsen, RPOU@SVF.AU.DK<br />
hurtig behandling af blodproppen<br />
nedsætter risikoen for efterfølgende<br />
hjertesvigt<br />
hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Ved behandling af patienter med blodprop i<br />
hjertet er det veldokumenteret, at jo hurtigere<br />
behandlingen iværksættes, des lavere er dødeligheden.<br />
Der har desuden været en formodning<br />
om, at tidligere behandling med akut ballonudvidelse<br />
også resulterede i bedre livskvalitet og mindre<br />
grad af hjertesvigt hos dem, der overlevede.<br />
Ny dansk forskning baseret på data fra<br />
Vestdanmark gennem en 10årig periode dokumenterer<br />
nu, at forsinkelsen fra man kontakter<br />
en ambulance til ballonduvidelse foretages er forbundet<br />
med en øget risiko for senere at blive indlagt<br />
med hjertesvigt. Jo hurtigere man behandles,<br />
jo lavere er risikoen således for, at man udvikler<br />
hjertesvigt. En times tidligere behandling med<br />
akut ballonudvidelse giver således 10% lavere<br />
risiko for genindlæggelse med hjertesvigt.<br />
I Danmark har telemedicinsk diagnostik i ambulancerne<br />
kombineret med visitering af patienter<br />
direkte til hjertecentre med henblik på ballonudvidelse<br />
medført, at danske hjertepatienter nu<br />
behandles cirka én time tidligere.<br />
Afdelingslæge, ph.d. Christian Juhl Terkelsen,<br />
tlf. 24 28 85 71<br />
nedsat hjertefunktion hos fysisk aktive<br />
teenagere med tragtbryst<br />
hjerte-lunge-kar-kirurgisk Afdeling T, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Et nyt studie har fundet en årsag til, at børn<br />
og unge med tragtbryst ofte oplever træthed,<br />
abnormt hurtigt åndedræt samt ubehag og åndenød<br />
ved let anstrengelse.<br />
I dette studie er hjertefunktionen hos 75 teenagere<br />
(49 tragtbryst patienter og 26 alderssvarende<br />
kontrolpersoner) undersøgt både i hvile og under<br />
fysisk aktivitet. Ekkokardiografi blev anvendt til<br />
at bestemme hjertets funktion i hvile. Derudover<br />
blev de unges maximale iltoptagelse, puls og<br />
hjertets pumpefunktion bestemt både i hvile og<br />
under hårdt fysisk arbejde ved cykeltest.<br />
Resultaterne viser, at der ved hårdt fysisk arbejde<br />
findes en signifikant nedsat pumpefunktion af<br />
hjertet blandt teenagere med ukorrigeret tragtbryst<br />
i.f.t. raske alderssvarende. Denne forskel<br />
kunne ikke genfindes i hvile.<br />
Reservelæge Maj Lesbo, maj.lesbo@ki.au.dk<br />
ny analyse har ændret behandlingen af<br />
blødninger under hjerteoperationer<br />
klinisk Biokemisk Afdeling og Anæstesiologiskintensiv<br />
Afdeling i, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Hjerteoperation giver en betydelig øget<br />
risiko for blødning. I 2008 indførte <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> en ny analyse, som kan<br />
anvendes til at finde årsagen til blødningen og<br />
vejlede til at få den stoppet. Analysen kaldes<br />
roterende tromboelastometri (ROTEM®).<br />
I en undersøgelse blev forbrug af blodprodukter<br />
og anden behandling af blødning sammenlignet<br />
hos 811 patienter, som blev hjerteopereret i<br />
2008 (før ROTEM®), med behandlingen af 865<br />
patienter, som blev hjerteopereret i 2009 (efter<br />
ROTEM®).<br />
Undersøgelsen viste, at mere end 70 % af blodprodukterne<br />
blev givet til en meget lille andel af<br />
patienterne (ca. 10 %). Helt overordnet var der<br />
ikke forskel i forbruget af blodprodukter i 2008 og<br />
2009, men blandt de patienter som fik blod, fik<br />
patienterne i 2009 signifikant mindre blod end de<br />
patienter, som i 2008 fik blodtransfusion.<br />
Alt i alt viser studiet, at håndteringen af blødning<br />
hos patienter med transfusionskrævende blødning<br />
efter hjerteoperation blev ændret efter indførelse<br />
af den nye laboratorieanalyse ROTEM®.<br />
Overlæge Anne-Mette Hvas, tlf. 78 45 52 00<br />
Blodpladerne har større tendens til at<br />
klumpe sig sammen hos patienter med<br />
mange blodplader<br />
hjertemedicinsk Afdeling B og klinisk Biokemisk<br />
Afdeling, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
I et nyt stort studie har forskerne undersøgt sammenhængen<br />
mellem antallet af blodplader og<br />
resultatet af blodpladefunktionsundersøgelser<br />
hos 417 patienter med åreforkalkning i kranspulsårerne.<br />
Alle patienter var i behandling med<br />
blodfortyndende medicin i form af hjertemagnyl.<br />
Desuden indgik 21 raske personer i studiet.<br />
Studiet viste en stærk sammenhæng mellem<br />
antallet af blodplader og resultatet af blodpladefunktionsundersøgelserne.<br />
Hos patienter med<br />
høje blodpladetal klumpede blodpladerne således<br />
mere sammen end hos patienter med lave<br />
blodpladetal. Resultaterne tyder desuden på, at<br />
antallet af røde og hvide blodlegemer i blodet<br />
ligeledes har betydning for udfaldet af blodpladefunktionsundersøgelserne.<br />
Resultaterne for<br />
raske personer stemte overens med resultaterne<br />
for patienter med åreforkalkning.<br />
Studiets resultater bidrager med ny viden om<br />
nyudviklede metoder til vurdering af blodpladers<br />
funktion og bekræfter, at antallet af blodplader<br />
samt røde og hvide blodlegemer indvirker på<br />
resultaterne.<br />
Læge, ph.d.-studerende Morten Würtz, morten.<br />
wurtz@ki.au.dk<br />
kombinationsbehandling mod forstørret<br />
prostata giver mest sundhed for<br />
pengene<br />
urinvejskirurgisk Afdeling k, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Med udgangspunkt i skandinaviske data er det<br />
blevet undersøgt, hvilken behandling mod godartet<br />
forstørret prostata, der giver mest sundhed for<br />
pengene. Sammenligningerne omfatter observation<br />
uden medicin (watchful waiting), behandling<br />
med enten 5alfareduktasehæmmere eller alfablokkere<br />
samt kombinationsbehandling med både<br />
5alfareduktasehæmmere eller alfablokkere.<br />
Resultaterne viser, at ser man på forholdet mellem<br />
omkostninger og gevinster ved behandling<br />
over en fire års periode, så opvejer de helbredsmæssige<br />
fordele ved kombinationsbehandling<br />
ikke udgifterne til endnu et præparat. Men ser<br />
man på omkostninger og gevinster ved behandling<br />
resten af livet, så vinder man dobbelt så<br />
meget QALY (QualityAdjusted Life Years) ved<br />
kombinationsbehandling sammenlignet med<br />
behandling med et enkelt præparat.<br />
Samlet konkluderer forskerne, at kombinationsbehandling<br />
mod godartet forstørret prostata giver<br />
mest sundhed for pengene.<br />
Ledende overlæge Truls Erik Bjerklund Johansen,<br />
tlf. 7845 2600
kun Mr-skannede nyrepatienter har<br />
udviklet nefrogen systemisk fibrose<br />
dermato-Veneroloigsk Afdeling s, <strong>Aarhus</strong><br />
universitet<br />
En undersøgelse foretaget på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> har kun fundet sygdommen<br />
nefrogen systemisk fibrose (NSF) hos nyresyge<br />
patienter, der har været <strong>MR</strong>skannet med<br />
gadoliniumkontraststof. Der blev ikke fundet<br />
NSF blandt nyresyge patienter, der ikke er blevet<br />
<strong>MR</strong>skannet med gadoliniumkontraststof. Det<br />
gadoliniumholdige kontraststof Omniscan kom<br />
i 2006 under mistanke for at kunne medføre NSF<br />
hos nyrepatienter.<br />
Undersøgelsen fandt 17 patienter med NSF ud<br />
af en gruppe på 565 patienter. Disse patienter<br />
blev køns og aldersmatchede med en tilfældig<br />
stikprøve af nyresyge patienter, der ligeledes var<br />
blevet <strong>MR</strong>skannet med gadoliniumkontraststof,<br />
og en stikprøve af nyresyge patienter, der ikke var<br />
blevet <strong>MR</strong>skannet med gadolinium kontraststof.<br />
Undersøgelsen understøtter, at gadoliniumkontraststof<br />
anvendt ved <strong>MR</strong>skanning er en<br />
afgørende risikofaktor for udviklingen af NSF.<br />
Læge, ph.d.-studerende Tina Rask Elmholdt, tina.<br />
elmholdt@mr.au.dk<br />
Jordemødre og læger videregiver ikke<br />
altid sundhedsstyrelsens råd til gravide<br />
gynækologisk-Obstetrisk Afdeling y, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital, institut for Folkesundhed,<br />
<strong>Aarhus</strong> universitet og Alkoholbehandlingen,<br />
<strong>Aarhus</strong> kommune<br />
I perioden 19992007 anbefalede Sundhedsstyrelsen,<br />
at gravide så vidt muligt skulle undgå<br />
alkohol. I 2007 blev anbefalingen skærpet: Er du<br />
gravid, undgå alkohol.<br />
To nye undersøgelser viser, at både jordemødre<br />
og praktiserende læger i højere grad kender den<br />
nye end den gamle anbefaling; men kun godt<br />
halvdelen informerer om den nye anbefaling.<br />
I 2000 og 2009 blev alle 54 jordemødre på <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>, som havde konsultationer<br />
med gravide, interviewet om deres viden om,<br />
holdninger til og informationspraksis ift. alkohol<br />
og graviditet. En stikprøve på 62 praktiserende<br />
læger i <strong>Aarhus</strong> blev ligeledes interviewet i 2000,<br />
og 100 besvarede et spørgeskema i 2009.<br />
Undersøgelsen viser, at stort set alle jordemødre<br />
og praktiserende læger kender den nye officielle<br />
anbefaling fra 2007, mens stort set ingen kendte<br />
den fulde ordlyd af den tidligere anbefaling.<br />
Alligevel syntes kun godt halvdelen, at gravide<br />
bør være helt afholdende, og kun 5060 % anbefalede<br />
i 2009 de gravide at være helt afholdende.<br />
Overlæge Ulrik Schiøler Kesmodel, tlf. 78 45 33 53<br />
Opvækst på landet beskytter landmænd<br />
mod astma<br />
institut for Miljø- og Arbejdsmedicin, Arhus<br />
universitet<br />
Børn, der vokser op på en gård med svin eller<br />
malkekvæg, er populært sagt vaccineret mod<br />
den form for arbejdsbetinget astma, der hyppigt<br />
optræder netop blandt landmænd. Det har<br />
forskere fra <strong>Aarhus</strong> Universitet nu påvist for første<br />
gang i verden.<br />
Undersøgelsen, der er publiceret i Journal of<br />
Allergy and Clinical Immunology, viser, at risikoen<br />
for at udvikle den ikkeallergiske form for astma<br />
falder med knap halvdelen, hvis man allerede<br />
som barn er blevet udsat for det miljø, der findes<br />
på gårde med svine og malkekvægsbesætninger.<br />
Omvendt øges risikoen for arbejdsbetinget astma<br />
til det dobbelte, hvis man er opvokset i byen og<br />
bliver landmand som voksen.<br />
Forskerne har gennem 15 år fulgt samtlige landbrugselever<br />
fra to årgange i Danmark – 2.000 i alt<br />
– og undersøgt dem løbende, hvilket gør studiet<br />
enestående.<br />
”Vi ved nu at børn, opvokset i de omtalte landbrugsmiljøer,<br />
er beskyttede indtil 2025års<br />
alderen, og meget tyder på, at virkningen holder<br />
endnu længere”, siger professor i arbejdsmedicin<br />
Torben Sigsgaard fra <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
”Perspektivet i undersøgelsen er, at hvis vi kan<br />
finde den mekanisme, der er på spil, og derefter<br />
påvirke den, så kan det måske være til gavn for<br />
rigtigt mange mennesker i hele samfundet”.<br />
Undersøgelsen skal ses i lyset af, at landmænd<br />
generelt har øget risiko for astma og kronisk<br />
bronkitis.<br />
Professor i arbejdsmedicin, Torben Sigsgaard,<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet. Tlf. 28 99 24 26,<br />
ts@mil.au.dk<br />
Fem nye skizofreni-gener fundet<br />
institut for Biomedicin, Center for psykiatrisk<br />
Forskning og Center for registerforskning,<br />
<strong>Aarhus</strong> universitet<br />
<strong>Aarhus</strong>forskere er med til at opdage nye risikogener<br />
med betydning for skizofreni i den hidtil<br />
største undersøgelse på feltet.<br />
Fem nye risikogener, der har betydning for<br />
udviklingen af skizofreni, er blevet identificeret<br />
af forskere fra Danmark og resten af Europa, USA<br />
og Australien. Det betydningsfulde resultat af en<br />
meget stor, international undersøgelse er offentliggjort<br />
i Nature Genetics. Fundet betyder, at<br />
videnskaben nu har fat i grundlæggende nøgler<br />
til forståelsen af, hvorfor den psykiske sygdom<br />
udvikler sig.<br />
”Vi ved, at skizofreni i høj grad er arvelig, men<br />
vi kender ikke meget til de specifikke årsager til<br />
sygdommen. Så den nye opdagelse af fem risikogener<br />
er et rigtig stort skridt, der om 1015 år<br />
kan være omsat i konkret patientbehandling”,<br />
siger en af undersøgelsens danske bidragydere,<br />
professor i medicinsk genetik Anders Børglum fra<br />
Institut for Biomedicin på <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Sammen med kolleger fra bl.a. <strong>Aarhus</strong> Universitet<br />
har han bidraget til, at den globale viden om<br />
årsager til skizofreni er blevet væsentligt større<br />
– og at sandsynligheden for en bedre medicinsk<br />
behandling i fremtiden er øget. Det er sket i den<br />
hidtil mest finmaskede og omfattende undersøgelse<br />
til dato; 50.695 raske og syge mennesker fra<br />
hele verden indgår i studiet, heraf ca. 1.000 raske<br />
og 1.000 syge danskere, som er blevet klinisk og<br />
genetisk karakteriseret af <strong>Aarhus</strong>gruppen.<br />
Forskerne fra <strong>Aarhus</strong> Universitet er: professor<br />
Ole Mors, Center for Psykiatrisk Forskning,<br />
professor Preben Bo Mortensen, Center for<br />
Registerforskning, postdoc Ditte Demontis, Institut<br />
for Biomedicin og professor Anders Børglum,<br />
Institut for Biomedicin og Center for Psykiatrisk<br />
Forskning.<br />
Professor Anders Børglum, anders@hum-gen.<br />
au.dk<br />
udforsk · 51
Nye forskningsresultater<br />
52 · udforsk<br />
Forskning i gang<br />
har pneumokok-vaccination effekt på<br />
akut mellemørebetændelse?<br />
Øre-næse-og halsafdeling h og klinisk<br />
epidemiologisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Akut mellemørebetændelse efter en almindelig<br />
forkølelse er den hyppigste sygdom blandt børn<br />
i den vestlige verden. En tredjedel af børnene<br />
udvikler gentagne mellemørebetændelser og får i<br />
fuld bedøvelse lagt dræn i trommehinden – ofte<br />
flere gange (72.000 dræn årligt i Danmark). 10 %<br />
får langvarige mellemøreproblemer med væske<br />
bag trommehinden. Hertil kommer, at mellemørebetændelsen<br />
kan kompliceres med meningitis<br />
og andre alvorlige tilstande i det akutte forløb.<br />
I 2007 blev pneumokokvaccinen indført i det<br />
danske børnevaccinationsprogram. Da langt de<br />
fleste tilfælde af akut mellemørebetændelse skyldes<br />
denne bakterie, synes det muligt, at vaccinen<br />
vil begrænse antallet af akutte mellemørebetændelser<br />
og komplikationer hertil. Dette er dog blot<br />
en antagelse, og derfor blev det aktuelle studie<br />
igangsat. Studiet skal undersøge, om antallet af<br />
komplicerede mellemørebetændelser samt drænindlæggelser<br />
har ændret sig i Danmark efter vaccinens<br />
indførelse. Projektet begyndte 1. september<br />
2001 og løber et år frem.<br />
Forskningårsstuderende Christina Groth,<br />
christina.groth@studmed.au.dk, tlf. 26704442<br />
sammenligning af Md<strong>CT</strong>-skanning og<br />
peT/<strong>CT</strong>-skanning ved stadieinddeling af<br />
lungekræftpatienter<br />
radiologisk Afdeling og peT-centret, nuklearmedicinsk<br />
Afdeling og lungemedicinsk Afdeling<br />
luB, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
En ny undersøgelse skal sammenligne værdien<br />
af en kontrastforstærket <strong>CT</strong> (MD<strong>CT</strong>) skanning og<br />
en F18FDG Positron Emission Tomography/<strong>CT</strong><br />
(F18FDG <strong>PET</strong>/<strong>CT</strong>) skanning ved TNM stadieinddeling<br />
af patienter med ikkesmåcellet lungekræft.<br />
Undersøgelsen skal belyse stærke og svage<br />
sider ved de to metoder samt udforme en klinisk<br />
anvendelig undersøgelsesalgoritme. Studiet vil<br />
blive udført i et bredt samarbejde mellem fortrinsvis<br />
Radiologisk Afdeling, Nuklearmedicinsk<br />
Afdeling og Lungemedicinsk Afdeling LUB, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>. Resultater fra studiet forventes<br />
at foreligge sommeren 2012.<br />
Stefan W. Harders, læge, ph.d. studerende,<br />
stefhard@rm.dk<br />
<strong>CT</strong>-perfusion ved avanceret lungekræft<br />
radiologisk Afdeling og Onkologisk Afdeling d,<br />
<strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Patienter med avanceret lungekræft behandles<br />
med kemoterapi og kontrolleres regelmæssigt<br />
med en kontrastforstærket <strong>CT</strong> (MD<strong>CT</strong>) skanning.<br />
Imidlertid har nogle patienter slet ikke, eller<br />
kun i begrænset grad, gavn af behandlingen.<br />
I dette studie vil patienterne blive kontrolleret<br />
med <strong>CT</strong> perfusions (<strong>CT</strong>P) skanninger udover rutine<br />
MD<strong>CT</strong>skanningerne. Håbet er, at <strong>CT</strong>P på et tidligt<br />
tidspunkt kan forudsige hvilke patienter,<br />
der ikke har gavn af den tilbudte kemoterapi<br />
med sigte på at kunne tilbyde anden relevant<br />
behandling. Ligeledes er det håbet, at <strong>CT</strong>P kan<br />
forudsige almindeligt behandlingssvigt på et<br />
tidligere tidspunkt end MD<strong>CT</strong>. 100 patienter med<br />
avanceret (stadie IV) lungekræft skal inkluderes.<br />
Undersøgelsen er i gang, og forventes at fortsætte<br />
yderligere 12 år.<br />
Undersøgelsen udføres i et bredt samarbejde mellem<br />
fortrinsvis Radiologisk Afdeling og Onkologisk<br />
Afdeling, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Stefan W. Harders, læge, ph.d. studerende, stefhard@rm.dk<br />
Teksturanalyse af lungesvulster<br />
radiologisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
Kræftsvulster er morfologisk set udtalt heterogene.<br />
Derfor forventes, at teksturanalyse af<br />
lungesvulster hos patienter med mistænkt lungekræft<br />
kan forudsige hvilke patienter, der har<br />
lungekræft og hvilke, der ikke har. 70 patienter<br />
med mistænkt lungekræft er inkluderet, og<br />
studiet forventes at fortsætte i yderligere 1 år.<br />
Undersøgelsen udføres på Radiologisk Afdeling,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Stefan W. Harders, læge, ph.d. studerende,<br />
stefhard@rm.dk<br />
skræddersyet behandling af livmoderhalskræft<br />
Onkologisk Afdeling d, <strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
og klinisk institut, <strong>Aarhus</strong> universitet<br />
Hvert år rammes 350 danske kvinder af livmoderhalskræft,<br />
og ca. halvdelen af disse patienter<br />
bliver behandlet med strålebehandling.<br />
Stråleplanlægning af livmoderhalskræft har hidtil<br />
foregået med anvendelse af røntgenbilleder og<br />
<strong>CT</strong>skanning. Ved at supplere med <strong>MR</strong>skanning<br />
kan man bedre bestemme kræftsvulstens størrelse<br />
og biologi, hvorefter strålerne kan skræddersys til<br />
at passe med svulsten og det omgivende raske<br />
væv. Formålet med projektet er at evaluere den<br />
kliniske fordel ved <strong>MR</strong>baseret stråleterapi.<br />
Projektet bygger på data fra to store internationale<br />
studier (EMBRACE og retroEMBRACE) med i<br />
alt 1200 patienter. Projektet forventes at skabe<br />
evidens for væsentligt forøget lokalkontrol ved<br />
anvendelse af <strong>MR</strong>baseret stråleterapi.<br />
EMBRACEstudiet inkluderer patienter fra 2008<br />
til 2012, hvorefter der vil være yderligere tre års<br />
opfølgning. Kræftens Bekæmpelse støtter projektet<br />
med 1.350.000 kr. i årene 201214.<br />
Lektor Kari Tanderup, e-mail: karitand@rm.dk,<br />
tlf. 89 49 26 52<br />
effekten af patientuddannelsesforløb<br />
til rygpatienter<br />
Fysioterapi og Ergoterapiafdelingerne samt<br />
de ortopædkirurgiske afdelinger, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> og Regionshospitalet Silkeborg<br />
En ny undersøgelse skal vise, om et tværfagligt<br />
patientuddannelsesforløb med fokus på smertehåndtering<br />
inden operationen vil have bedre<br />
effekt end et vanligt forløb for patienter, der skal<br />
gennemgå en stivgørende operation i lænderyggen.<br />
Der måles primært på funktion og sygefravær<br />
efter operationen, og sekundært måles også<br />
smerte, forbrug af sundhedsydelser, indlæggelsen<br />
og psykologiske faktorer.<br />
Projektet er et samarbejde mellem Fysioterapi og<br />
Ergoterapiafdelingerne samt de ortopædkirurgiske<br />
afdelinger på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> og<br />
Regionshospitalet Silkeborg.<br />
Projektet er startet i september 2011 og forventes<br />
at være afsluttet omkring sommeren 2014.<br />
Ph.d.-studerende Nanna Rolving Rasmussen, tlf.<br />
89 49 22 10, nannrasm@rm.dk<br />
hpV-virus og kræft i mandlerne<br />
Øre-næse-hals Afdeling h, klinisk<br />
Mikrobiologisk Afdeling, klinisk immunologisk<br />
Afdeling og infektionsmedicinsk Afdeling Q,<br />
<strong>Aarhus</strong> universitetshospital<br />
I løbet af de sidste tyve år er det i stigende grad<br />
blevet klart, at HPV er associeret med en række
hovedhalskræft typer, især tonsilkarcinom – dvs.<br />
kræft i mandlerne. Andelen af sådanne HPVrelaterede<br />
kræfttilfælde er i denne periode steget<br />
hurtigt, hvilket har ført nogle forskere til at foreslå,<br />
at der er tale om en virusforårsaget kræftepidemi.<br />
Selvom der har været meget forskning inden<br />
for HPVassocieret hovedhalskræft, ved man kun<br />
lidt om hvor hyppige HPVinfektioner i mund og<br />
halsregionen er, hvem der får denne slags infektioner<br />
og hvilke faktorer der medvirker til kræftudvikling,<br />
og hvor lang tid denne proces tager.<br />
Projektets formål er at udvide vores viden inden<br />
for dette område. Projektet vil fokusere på<br />
tonsiller (mandlerne) og vil benytte: 1) en epidemiologisk<br />
tilgang for at undersøge forekomsten<br />
af HPV i tonsiller uden kræft (og hvilke typer eller<br />
varianter) og for at identificere risikofaktorer for<br />
HPV infektion, og 2) en mere basal karakterisering<br />
af immunresponset imod HPV, hvilket er essentielt<br />
for at udvikle terapeutiske vacciner og effektive<br />
immunterapier.<br />
Projektet er et tværfagligt samarbejde mellem<br />
ØreNæseHals Afdeling, Klinisk Mikrobiologisk<br />
Afdeling, Klinisk Immunologisk Afdeling<br />
og Infektionsmedicinsk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>.<br />
Ph.d.-studerende Maria Rusan, rusanm@yahoo.<br />
com eller professor Therese Ovesen, theroves@<br />
rm.dk<br />
dyrkning af discusvæv på nanofiber<br />
Ortopædkirurgisk Afdeling e, <strong>Aarhus</strong><br />
universitets hospital<br />
Smerter i lænderyggen resulterer i invaliditet<br />
og alvorlige socioøkonomiske konsekvenser.<br />
Degeneration eller beskadigelse af den intervertebrale<br />
discus er de primære patologiske årsager til<br />
lændesmerter. Nuværende behandlingsstrategier<br />
er kun symptomastiske og smertelindrende<br />
I dette studie vil vi v.h.a. nanofiber forsøge at<br />
dyrke celler, der kan reparere de beskadigede<br />
discus.<br />
Med anvendelse af nanoteknologi vil vi modificere<br />
den biomimetiske komposit nanofiber stillads<br />
med henblik på at forbedre celleseednings<br />
effektivitet, levedygtighed, formeringsevner,<br />
differentiering og mekaniske egenskaber. Vi vil<br />
bruge en veletableret dyremodel til at fremme<br />
forståelsen af biomaterialerne på mennesker og<br />
ved anvendelse af en ny krydslinkningsmetode<br />
påhæftes værtsvævet en cellestilladskonstruktion.<br />
Til sidst evalueres det, hvordan det unikke<br />
stabiliseringskoncept kan anvendes til discusreparation<br />
og regeneration.<br />
Projektet forventes afsluttet i slutningen af 2014.<br />
Ph.d.-studerende Ran Kang, tlf. 50 24 38 06,<br />
Kang.ran@ki.au.dk<br />
Optimering af kirurgi ved endetarmskræft<br />
med Mr-skanning<br />
kirurgisk Afdeling p og Mr-centret, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
Over de sidste 20 år er der sket en væsentlig<br />
forbedring i behandlingen af endetarmskræft<br />
med introduktionen af mesorectal excision og<br />
centralisering af behandlingen i multidisciplinære<br />
teams. Kvaliteten af kirurgien varierer dog stadig<br />
signifikant, og 615% af patienter vil få tilbagefald<br />
i bækkenet. Et tilbagefald, der er pinefuldt<br />
og vanskeligt at behandle.<br />
Hos patienter med lokalt recidiv er der påvist en<br />
høj prævalens af residualt mesorectalt fedtvæv<br />
ved <strong>MR</strong>skanning. Mesorectalt fedtvæv vides at<br />
kunne indeholde spredte tumorceller op til 5 cm<br />
fra primærtumor. Normalt får patienterne foretaget<br />
en patologisk undersøgelse på det væv, der<br />
er udtaget ved operationen. Og ved at anvende<br />
<strong>MR</strong>skanning i kvalitetsvurderingen af kirurgien<br />
kan man supplere den patologiske undersøgelse<br />
og bidrage til, at den kirurgiske behandling kan<br />
forbedres, så færre patienter får tilbagefald.<br />
Projektet forventes at bidrage med væsentlig ny<br />
viden omkring mulighederne for kvalitetssikring<br />
og behandling af endetarmskræft. Og hvorvidt en<br />
postoperativ <strong>MR</strong>skanning kan bruges som kontrol<br />
til udvalgte risikopatienter.<br />
Projektet gik i gang 1. juli 2011 og resultaterne<br />
forventes at foreligge om et par år.<br />
MD/Ph.d-studerende Peter Bondeven, tlf: 89 49<br />
77 11, email: petefred@rm.dk og overlæge, ph.d.<br />
Bodil Ginnerup, tlf. 78 45 60 02, bodilped@rm.dk<br />
Bedre behandling af prostatakræft<br />
Molekylær Medicinsk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital<br />
En ny gentest skal identificere den lille gruppe<br />
af mænd, som har forhøjet arvelig risiko for at<br />
udvikle prostatakræft. Og samtidig sortere de<br />
mænd fra, som i dag bliver overbehandlet for<br />
såkaldt fredelig prostatakræft.<br />
Bag testen står forskere fra Molekylær Medicinsk<br />
Afdeling på <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>. Samme<br />
forskere er med i et stort internationalt studie,<br />
der er blevet publiceret i det internationalt<br />
anerkendte tidsskrift Nature Genetics – og som<br />
har identificeret syv hidtil ukendte variationer i<br />
den menneskelige arvemasse, som disponerer til<br />
udviklingen af prostatakræft.<br />
Det er viden fra dette studie, som vil blive brugt<br />
til et nyt forskningsprojekt, hvor en genetisk test<br />
skal sørge for, at kun de mænd med forhøjet<br />
arvelig risiko bliver udvalgt til en egentlig PSAscreening<br />
hos deres praktiserende læge – den<br />
type test, der i dag bruges for at opspore prosta<br />
Forskning i gang<br />
takræft. Disse mænd vil blive tilbudt et særligt<br />
kontrolprogram, som vil kunne finde prostatakræft<br />
tidligt.<br />
Professor Torben Ørntoft, tlf. 78 45 53 00<br />
kræft tidligt.<br />
Professor Torben Ørntoft, tlf. 78 45 53 00<br />
Ældre medicinske patienter skal holde<br />
sig i gang<br />
Fysioterapi- og ergoterapiafdelingen, <strong>Aarhus</strong><br />
universitetshospital, ViA university College og<br />
<strong>Aarhus</strong> kommune<br />
Ældre mennesker oplever ofte mange og lange<br />
indlæggelser på hospitalet. Og tit kan det være<br />
svært for de ældre at komme i gang igen, når<br />
først de er tilbage i deres eget hjem. Men det vil<br />
et nyt forskningsprojekt nu forsøge at lave om på.<br />
De ældre medicinske patienter vil blive undersøgt<br />
af en fysioterapeut eller en ergoterapeut allerede<br />
i løbet af de to første døgn, hvor de er indlagt.<br />
I dag bliver terapeuterne først inddraget, når<br />
patienten har været indlagt i længere tid, og der<br />
er tale om komplicerede forløb.<br />
Som en del af projektet lægger hospitalets ergoog<br />
fysioterapeuter en plan for den træning og<br />
aktivitet, som skal sættes i gang allerede under<br />
indlæggelsen, og som kan bruges af kommunen<br />
også efter udskrivningen.<br />
Forskningsansvarlig terapeut Thomas Maribo,<br />
thommari@rm.dk<br />
udforsk · 53
Nyt om navne ...og andet nyt<br />
54 · udforsk<br />
nyt om navne<br />
doktorgraden<br />
Doktor i sukkersyge<br />
Afdelingslæge Troels<br />
Krarup Hansen, Medicinsk<br />
Endokrinologisk Afdeling MEA,<br />
<strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong><br />
har opnået doktorgrad på en<br />
afhandling om ”Mannosebinding<br />
lectin in diabetes”.<br />
Doktor i blærefunktion<br />
Overlæge Lars Henning Olesen, Urinvejskirurgisk<br />
Afdeling K, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> har opnået<br />
doktorgrad på en afhandling med titlen The<br />
development of voiding. Experiental and clinical<br />
aspects”.<br />
nye professorer<br />
Epidemiologi<br />
Speciallæge, ph.d. Mogens Vestergaard er per 1.<br />
marts udnævnt til professor i almenmedicinsk<br />
epidemiologi ved Institut for Folkesundhed/<br />
Forskningsenheden for Almen Praksis, <strong>Aarhus</strong><br />
Universitet.<br />
Medicinsk analytisk kemi<br />
Afdelingsleder, lektor, Mogens Johannsen, er<br />
per 1. april udnævnt til professor i Medicanal<br />
Analytical Chemistry ved Retsmedicinsk Institut,<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
<strong>MR</strong>-billededannelse<br />
Lektor, dr.med. Hans StødkildeJørgensen,<br />
Nuklearmedicinsk Afdeling og <strong>PET</strong>Center, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong> er per 1. maj udnævnt til<br />
klinisk professor indenfor eksperimentel Magnetic<br />
Resonans Imaging resonans ved Institut for Klinisk<br />
Medicin, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Biostatistik<br />
Lektor Erik Parner er per 1. juli udnævnt til professor<br />
i biostatistik ved Afdeling for Biostatistik,<br />
Institut for Folkesundhed, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Epigenetik<br />
Lektor Anders Lade Nielsen er per 1. august<br />
udnævnt til professor i epigenetik ved Institut for<br />
Biomedicin, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Virologi<br />
Ledende overlæge, dr.med. Svend Ellermann<br />
Eriksen, Mikrobiologisk Afdeling, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>, er per 1. september udnævnt<br />
til klinisk professor i virologi ved Institut for<br />
Klinisk Medicin, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Klinisk farmakologi<br />
Overlæge, dr.med. Jørgen Rungby, Institut for<br />
Biomedicin, <strong>Aarhus</strong> Universitet, er per 1. september<br />
udnævnt til professor i klinisk farmakologi<br />
ved Health, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Iskæmisk hjertesygdom<br />
Overlæge, dr.med. Steen Dalby Kristensen,<br />
Hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
er per 1. oktober udnævnt til klinisk<br />
professor i iskæmisk hjertessygdom ved Institut<br />
for Klinisk Medicin, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Hjerte-lunge-karsygdomme<br />
Overlæge, dr.med., klinisk lektor Henning<br />
Mølgaard, Hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong><br />
<strong>Universitetshospital</strong>, er per 1. oktober tiltrådt et<br />
20 procents klinisk professorat inden for hjertelungekarsygdomme<br />
ved Enhed for Medicinsk<br />
Uddannelse, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Motorisk rehabilitering<br />
Overlæge, dr.med. Henning Andersen, Neurologisk<br />
Afdeling F, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>, er per<br />
1. oktober udnævnt til klinisk professor indenfor<br />
motorik rehabilitering ved Health, <strong>Aarhus</strong><br />
Universitet.<br />
Professor Søren Riis<br />
Paludan, <strong>Aarhus</strong><br />
Universitet er i år modtager<br />
af den prestigefyldte<br />
norske Anders Jahrepris<br />
for yngre medicinske<br />
forskere for sin innovative<br />
forskning i kroppens<br />
forsvar mod virusinfektioner.<br />
Søren Riis Paludan<br />
forsker i krydsfeltet mellem virologi (læren om<br />
virus) og immunologi (læren om immunsystemet).<br />
Han beskæftiger sig mere specifikt med, hvordan<br />
immunsystemet registrerer virusinfektioner, hvordan<br />
virus forsøger at undvige dette, og hvordan<br />
det bidrager til bekæmpelse af infektioner og<br />
udvikling af sygdomme.<br />
Han har på få år været i stand til at afdække<br />
mange vigtige aspekter af dette krydsfelt.<br />
Han betragtes som pioner inden for forskning<br />
i immunforsvarets cellulære receptorer, som<br />
Arbejdsmedicin<br />
Overlæge, ph.d. Henrik A. Kolstad, Arbejdsmedicinsk<br />
Klinik, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> er<br />
per 1. oktober udnævnt til klinisk lærestolsprofessor<br />
i arbejdsmedicin ved Institut for Klinisk<br />
Medicin, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Hjertearytmier<br />
Overlæge, dr.med. Jens Cosedis Nielsen,<br />
Hjertemedicinsk Afdeling B, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong>,<br />
er per 1. november tiltrådt et ekstraordinært<br />
klinisk professorat inden for behandling af<br />
hjertearytmier.<br />
Kredsløbssygdomme<br />
Forskningsoverlæge, dr.med. Jes S. Lindholt,<br />
Karkirurgisk Afdeling, Regionshospitalet Viborg,<br />
er per 1. november udnævnt til professor i forebyggelse<br />
af kredsløbssygdomme ved Institut for<br />
Klinisk Medicin, <strong>Aarhus</strong> Universitet.<br />
Apopleksi<br />
Overlæge, dr.med. Grete Andersen, Neurologisk<br />
Afdeling F, <strong>Aarhus</strong> <strong>Universitetshospital</strong> er per 1.<br />
november udnævnt til klinisk professor i apopleksi<br />
ved Institut for Klinisk Medicin, <strong>Aarhus</strong><br />
Universitet.<br />
pionerprofessor modtager prestigefyldt pris<br />
detekterer tilstedeværelsen af infektiøse mikroorganismer.<br />
Dette område har stor international<br />
bevågenhed og årets Nobelpris i Fysiologi og<br />
Medicin er for nyligt givet til grundlæggerne af<br />
netop dette forskningsfelt. Søren Riis Paludans<br />
forskning har til formål at bidrage til at skabe et<br />
bedre vidensgrundlag for at udvikle nye og mere<br />
effektive vacciner, samt at forbedre behandlingen<br />
af infektionssygdomme og potentielt også autoimmune<br />
sygdomme.<br />
Søren Riis Paludan er 39 år. Han har siden han<br />
blev kandidat i 1998 gjort lynkarriere på <strong>Aarhus</strong><br />
Universitet: Han forsvarede sin ph.d.afhandling i<br />
2000, derefter en doktorafhandling i 2003 og blev<br />
professor i 2010.<br />
Prisen på 400.000 NKR deles med en finsk professorkollega.<br />
Anders Jahreprisen er blevet uddelt<br />
af Universitetet i Oslo siden 1960, og er en af de<br />
mest prestigefyldte priser inden for medicinsk<br />
forskning i de nordiske lande. Sammen med<br />
hovedprisen på 1.000.000 kr. bliver den kaldt<br />
”den lille nobelpris”.
hæderspris til visionær studieleder<br />
Lektor, ph.d., Anne Mette Mørcke har stået i<br />
spidsen for en storstilet reform af den lægefaglige<br />
kandidatuddannelse. Hun er nu blevet hædret<br />
for sit store arbejde som studieleder med tildelingen<br />
af <strong>Aarhus</strong> Universitets Jubilæumsfonds<br />
Pædagogiske Hæderspris.<br />
Lægeuddannelsens mål – hvad, hvordan og<br />
hvorfor? Sådan lød første del af overskriften på<br />
Anne Mette Mørckes ph.d.afhandling, som hun<br />
forsvarede i december 2003.<br />
Arbejdet for sammenhæng mellem uddannelse<br />
og arbejdsliv har været intakt siden da. Anne<br />
Mette Mørcke har altid været fortaler for en tæt<br />
sammenhæng mellem lægeuddannelsens teori<br />
og praksis.<br />
Hendes forskning i lægeuddannelsens metodik er<br />
i dag publiceret både i Danmark og internationalt,<br />
og hun har gennem sin karriere undervist<br />
både studerende og undervisere i emnet.<br />
Anne Mette Mørcke blev i 2004 adjunkt og senere<br />
lektor ved Center for Medicinsk Uddannelse,<br />
<strong>Aarhus</strong>-professor<br />
opbygger forskningscenter i kina<br />
professor, ph.d., dr.odont. peter svensson fra<br />
institut for Odontologi, <strong>Aarhus</strong> universitet, er<br />
udnævnt til visiting professor samt honorary<br />
director for ’sino-denmark Orofacial pain and<br />
TMd research Centre, stomatological school<br />
of nanjing Medical Centre’ i en tre-årig<br />
periode.<br />
Peter Svensson skal i Nanjing dels styrke den lokale<br />
behandling af patienter med smerter i ansigt og<br />
mund, herunder besvær i kæben, dels være med<br />
til at opbygge et lokalt, kinesisk forskningsmiljø<br />
på feltet. Det er et specialefelt, som han til daglig<br />
beskæftiger sig med som leder af Afdeling for<br />
Klinisk Oral Fysiologi på <strong>Aarhus</strong> Universitet, hvor<br />
niveauet i forskning og behandling tiltrækker<br />
forskere og ph.d.studerende fra andre steder i<br />
verden.<br />
Feltet, der i fagsprog kaldes orofaciale smerter<br />
og temporomandibulær dysfunktion (TMD), er til<br />
gengæld et område, som millionbyen Nanjing<br />
satser hårdt på at få til at blomstre. Derfor har den<br />
ansete universitetsby bl.a. investeret i forskningsmæssigt<br />
apparatur og nye lokaler til centret.<br />
<strong>Aarhus</strong> Universitet. I februar 2010 overtog hun<br />
posten som studieleder for lægeuddannelsen på<br />
AU. Her har hun lagt et stort arbejde i udviklingen<br />
af en ny studieordning for kandidatuddannelsen.<br />
Et innovativt arbejde der får mange<br />
rosende ord med på vejen:<br />
Anne Mette Mørcke har haft modet til at<br />
udfordre konventionel tænkning samtidig med,<br />
at hun har haft de eksisterende kvaliteter i<br />
uddannelsen for øje. Reformen har været et<br />
omfattende projekt, hvor hun har været fantastisk<br />
til at inddrage både studerende, undervisere,<br />
administrationen og ikke mindst aftagerne.<br />
Det er i høj grad hendes fortjeneste, at<br />
de kommende lægevidenskabelige kandidater<br />
vil være endnu bedre rustet til at varetage deres<br />
fremtidige rolle som læger, siger Allan Flyvbjerg,<br />
dekan på Health.<br />
Hædersprisen, som ud over æren også inkluderer<br />
100.000 kr., blev overrakt i forbindelse med<br />
Universitetets årsfest.<br />
Det nye forskningscenter åbnede 1. august 2011 og<br />
har foreløbig bl.a. tilknyttet tre kinesiske ph.d.studerende,<br />
der som led i aftalen skal på kortere<br />
forskningsophold på <strong>Aarhus</strong> Universitet. Desuden<br />
vil danske ph.d.studerende sandsynligvis kunne<br />
tage til Nanjing for at deltage i bl.a. kliniske<br />
forskningsprojekter.<br />
udforsk · 55<br />
Fotos og illustration: Tonny Foghmar, John Kristensen, Michael Harder, Ken Kragsfeldt m.fl.
Af Finn Marsbøll Foto Helene Bagger<br />
Forskningspsykolog Anne-Mette Lange (45) fra Børne- og Ungdomspsykiatrisk<br />
Centers (BUC) Forskningafsnit i Risskov har stærke<br />
bånd til England.<br />
Her er hun er uddannet, og her har hun har boet og arbejdet i<br />
15 år.<br />
– Jeg er uddannet og opdraget i det engelske sundhedssystem,<br />
og har arbejdet seks år i børnepsykiatrien som psykolog på et hospital<br />
i London, siger Anne-Mette Lange.<br />
Med den basis kan hun tydeligt se forskelle på det engelske og<br />
det danske behandlingssystem i børnepsykiatrien. En stor forskel<br />
er ifølge Anne-Mette Lange, at der i Danmark ikke er så meget fokus<br />
på behandling som i England.<br />
en afgørende rolle<br />
– Børnepsykiatrien i Danmark har en afgørende rolle at spille i<br />
evidensbaserede behandlingstilbud til børn og unge med psykiske<br />
forstyrrelser, og det er netop et evidensbaseret projekt, som Anne-<br />
Mette Lange nu er tovholder på.<br />
Projektet går kort fortalt ud på at hjælpe forældre til børn med<br />
ADHD i at blive bedre til at håndtere deres barns adfærd og udvikle<br />
aktuel forsker<br />
Forskningspsykolog AnneMette Lange<br />
Den engelske forbindelse<br />
barnets impulskontrol, opmærksomhed og reguleringsevner.<br />
For hvad stiller man op, når små episoder udvikler sig til større<br />
kriser i den lille familie. Et svar på det spørgsmål er forældretræning.<br />
Indtil nu har der ikke været et tilgængeligt tilbud om<br />
forældretræning i dansk børnepsykiatri, men det bliver der nu<br />
med omdrejningspunkt i Børne- og Ungdomspsykiatrisk Center.<br />
Forældretrænings-projektet, der er støttet med 10 mio. kroner<br />
af Trygfonden og medfinansieret af BUC, skal løbe de næste<br />
fem år. I England har man stor erfaring med forældretræningsprojekter,<br />
og Anne-Mette Lange samarbejder med førende ADHD<br />
eksperter i Southampton og Nottingham. De har specielt udviklet<br />
et program, der retter sig mod behandling af ADHD-symptomer.<br />
Erfaringer fra den britiske forskning viser, at en tidlig indsats<br />
hjælper med til, at børnene bliver bedre til at koncentrere<br />
sig. De bliver mindre urolige, og de har nemmere ved at få styr<br />
på deres impulser.<br />
Nyheden om forældretræningsprojektet har fundet vej bl.a.<br />
til DR 2 og tidligere på efteråret rejste Anne-Mette Lange til<br />
England sammen med et kamerahold for at lave optagelser til<br />
et program om forældretræningsprogrammet. Programmet vil<br />
blive sendt i starten afdet nye år.<br />
Tema næste nummer: nye landområder for forskning