devi48s.qxd.samlet.rev.2 - Fjerne Naboer
devi48s.qxd.samlet.rev.2 - Fjerne Naboer
devi48s.qxd.samlet.rev.2 - Fjerne Naboer
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
lev vist i resten af verden. Da<br />
filmfolkene ankede dommen, blev<br />
forbudet stadfæstet. Desuden fik<br />
de at vide, at de kunne se frem til<br />
et civilt søgsmål.<br />
I mellemtiden foregik der intense<br />
forhandlinger mellem Channel 4 i<br />
London og det franske forlag Robert<br />
Laffont Fixot i Paris, som nu blev truet<br />
af TV-stationen med en retssag<br />
om rettighederne til Phoolan Devis<br />
biografi. Samtidig begyndte videokopier<br />
af “Bandit Queen” at florere i<br />
Delhi, og vestlige filmfestivaler viste<br />
filmen på trods af det indiske forbud.<br />
I marts 1995 indgik parterne så<br />
endelig et forlig. Laffont, der på det<br />
tidspunkt betalte Phoolan Devis<br />
leveomkostninger, pressede hende<br />
til at indgå en aftale med Channel<br />
4, der til gengæld lovede at vise<br />
Phoolan Devi filmen, foretage nogle<br />
klip efter hendes anvisninger og<br />
betale hende yderligere 1.900.000<br />
rupier. Til gengæld lovede Channel<br />
4 at droppe deres krav imod Laffont.<br />
Forliget endte desuden med,<br />
at alle parter accepterede, at filmen<br />
nu findes i to versioner: en international<br />
og en indisk. Den første med<br />
introduktionen: “Dette er den sande<br />
historie...”. Den anden uden.<br />
Tilbageblik<br />
Mens “Bandit Queen” blev udtænkt,<br />
planlagt og produceret havde ingen,<br />
sikkert heller ikke Phoolan Devi, regnet<br />
med, at hun ville blive sat på fri<br />
fod indenfor en overskuelig årrække.<br />
Pludselig var hun fri, til stede, mulig<br />
at besøge. Men myten om Phoolan<br />
Devi var løbet i forvejen. Filmfolkene<br />
havde dannet deres billeder. Den virkelige<br />
Phoolan Devi var bare til besvær<br />
med sin kritik og sine krav. Det<br />
var nemmere at forholde sig til et<br />
stakkels offer end til en krævende<br />
medspiller med egne interesser. Den<br />
virkelige virkelighed var pludselig<br />
blevet til besvær.<br />
Selv hvis Shekhar Kapur aldrig<br />
havde haft den ambition, så fik<br />
hans film dog succes med én ting:<br />
Han fik Indiens rige overklasse til at<br />
diskutere det Indien, de oftest<br />
ignorerer totalt: de fattiges Indien.<br />
Til gengæld kom Kapur i processen<br />
til at ofre det menneske, han havde<br />
hængt sin “sande” historie op på.<br />
Selv hvis det ikke var hans intention<br />
at ydmyge Phoolan Devi ved at vise<br />
de overgreb, hun blev udsat for, så<br />
følte hun sig ydmyget. Det var det,<br />
hun gjorde oprør mod. Phoolan<br />
Devi nægtede at lade sig knægte<br />
af pressen og filmfolkene. Hun gik<br />
rettens vej, og fik tilkæmpet sig<br />
mere indflydelse på forløbet, end<br />
nogen kunne have spået ved filmens<br />
fornemme forpremiere. Og<br />
dermed kom selve mediedebatten<br />
om “Bandit Queen” i Indien faktisk<br />
til at modbevise en hvilken som<br />
helst fremstilling af Phoolan Devi<br />
som det evige offer.<br />
Phoolan Devi i fængslet, avisfoto vist i dokumentarfilmen “Phoolan Devi”<br />
13<br />
“Mine betingelser for overgivelse:<br />
Vore familier skal beskyttes....<br />
og have jord at leve af.<br />
Efter frigivelsen skal vi have<br />
våbentilladelse til beskyttelse.<br />
Alle vore børn skal have<br />
gratis uddannelse......<br />
Vi skal sidde i åbne fængsler<br />
og sættes på fri fod efter otte år.”<br />
(Phoolan Devi ved overgivelsen<br />
i “Bandit Queen”)