diføt-nyt 81.vp - heerfordt.dk
diføt-nyt 81.vp - heerfordt.dk
diføt-nyt 81.vp - heerfordt.dk
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
indgår i klangbilledet og får en harmonisk<br />
funktion (der kan være ønskelig eller<br />
det modsatte).<br />
Man kan forestille sig, at korsangere<br />
med øre for klang (eller for den sags<br />
skyld strygere eller blæsere), undertiden<br />
spontant finder et bestemt toneleje, så<br />
netop dette sker, specielt i ældre musik.<br />
Ligesom fornuften forlanger maksimal<br />
enkelhed af videnskabelige teorier, påskønner<br />
øret samklange der »går op«,<br />
som har en begribelig struktur. Strukturen<br />
skabes af den store mangfoldighed<br />
af kombinationstoner (summations- og<br />
differenstoner), der dannes af overlejrende<br />
partialtonesæt, og som udgør et<br />
hierarki af frekvenser, defineret ved at<br />
grundfrekvenser lægges sammen eller<br />
trækkes fra hinanden, i alle tænkelige<br />
grupper og kombinationer.<br />
Den mest hørbare kombinationstone<br />
er normalt differenstonen mellem to<br />
grundfrekvenser (under det hørbare<br />
område kaldes den stødtone eller svævning).<br />
Fx vil to sinustoner på hhv. 800 og<br />
1000 Hz danne en differenstone på 200<br />
Hz – to høje toner frembringer en dyb. I<br />
Europa har differenstoner været beskrevet<br />
siden 1700-tallet og er det grundlæggende<br />
princip, når bærebølger moduleres<br />
og afkodes i gammeldags radioteknik.<br />
(Jeg kan naturligvis ikke udelukke, at<br />
der engang har været foreslået en temperering,<br />
som er identisk med den jeg vil<br />
beskrive i det følgende, men eftersom<br />
den ligesvævende temperatur allerede<br />
var etableret da differenstoner opstod<br />
som begreb, har disse næppe kunnet<br />
være det styrende princip).<br />
I praksis (og uden at medregne summations-<br />
eller differenstoner mellem<br />
overtoner) vil 2 stemmer altså frembrin-<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 81.2<br />
ge 3 toner, mens 3 stemmer danner 6 toner,<br />
4 stemmer 10 toner, 8 stemmer 36 toner,<br />
12 stemmer 78 toner, o.s.v. Indregner<br />
man de hørbare overtoner i hver stemme,<br />
bliver det samlede resultat, trods<br />
mange sammenfald, en meget kompleks<br />
affære.<br />
I ren stemning antager alle intervaller<br />
(undtagen primer og oktaver) hver især<br />
to eller flere forskellige værdier, alt efter<br />
hvilke skalatrin, der danner intervallet,<br />
og de repræsenteres derfor ved forskellige<br />
brøker, fx er nogle heltonetrin på 1/8<br />
oktav og andre på 1/9, o.s.v. I ren stemning<br />
får hvert enkelt interval sit karakteristiske<br />
udtryk gennem naturlige,<br />
akustiske kombinationsmønstre, som<br />
øret bygger videre på, hvorimod den<br />
ligesvævende stemningstillempede relationer<br />
ikke på samme måde vekselvirker<br />
med høresansen.<br />
I ligesvævende temperatur vil samtlige<br />
kombinationstoner (bortset fra oktaver<br />
af grundfrekvenserne), nemlig uvægerligt<br />
ramme lidt ved siden af de harmoniske<br />
overtoner, hvorved de udviskes<br />
og giver klangfarven et interessant,<br />
sløret præg. Svundne tiders klangideal<br />
var mindre tilrøget, man søgte ublufærdigt<br />
universel harmoni og intim kontakt<br />
med kosmos, noget der kun opnås i ren<br />
stemning, når verden resonerer og svinger<br />
med.<br />
Skal en samklang klinge optimalt harmonisk,<br />
og det samlede netværk af mønstre,<br />
spundet af partialtoner og kombinationstoner,<br />
gå op i en højere enhed, være<br />
selvforstærkende og velstruktureret,<br />
uden kaotiserende islæt eller fejl i vævningen,<br />
skal skalatrinene proportioneres<br />
i moduler, så få og så store som muligt,<br />
således at så mange kombinationstoner<br />
som muligt, mellem alle 12 skalatoner, i<br />
17