diføt-nyt 81.vp - heerfordt.dk
diføt-nyt 81.vp - heerfordt.dk
diføt-nyt 81.vp - heerfordt.dk
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
sion, og jeg mener oprigtigt, at chronomatikere<br />
i deres kamp for kulturens<br />
overlevelse ville have større glæde af et<br />
mindre specifikt og mere robust referencesystem,<br />
som fx den lille tabel.<br />
Med udgangspunkt i stemninger, skalaer<br />
og intervaller, samt den måde hvorpå<br />
toner og samklange bearbejdes af<br />
høresansen, vil jeg derfor skitsere nogle<br />
grundlæggende akustiske lovmæssigheder,<br />
der, i modsætning til den pythagoræiske<br />
tonelære, har det fortrin direkte<br />
at kunne relateres til naturlige, fysiske<br />
fænomener. Jeg vil prøve at fatte mig i<br />
korthed, og læseren må derfor bære over<br />
med, at jeg ikke definerer den musikalske<br />
terminologi helt fra grunden, men<br />
kan man finde rundt på et musikinstrument,<br />
og kender man lidt til intervaller,<br />
er der nok ingen større mysterier. Først et<br />
par historiske forudsætninger og lidt om<br />
rene og tempererede skalaer, samt repræsentation<br />
af tonetrin:<br />
Den ligesvævende temperatur, man<br />
begyndte at tage i brug i 1700-tallet, og<br />
som nu er eneherskende inden for vestlig<br />
musik, er en stemning, der er naturlig<br />
for instrumenter som fx en guitar, hvor<br />
de samme bånd definerer længden af<br />
strenge af forskellig tonehøjde, og den er<br />
i praksis uundværlig i forbindelse med<br />
transposition og samspil mellem forskellige<br />
slags instrumenter, navnlig når der<br />
indgår tangentinstrumenter. Intet af dette<br />
spiller imidlertid nogen rolle i forbindelse<br />
med fx uakkompagneret korsang.<br />
Her er ingen bånd, ingen uforanderlige<br />
tonehøjder, og man kan derfor forvente,<br />
at akustiske lovmæssigheder kan have<br />
afgørende indflydelse på harmoniske<br />
strukturer.<br />
De ældste skalaer refererer til énstemmig<br />
vokal- eller instrumentalmusik,<br />
<strong>diføt</strong> <strong>nyt</strong> 81.2<br />
hvor man i fravær af samklange vanskeligt<br />
kan anføre rent akustiske argumenter<br />
for at foretrække nogle tonehøjder<br />
frem for andre. I antikken var den fysiske<br />
reference for skalatoner først fløjter med<br />
huller i samme indbyrdes afstand, siden<br />
enten et monochord med lige brede<br />
bånd, hvor forholdene mellem strengelængder<br />
har dannet grundlag for teoretiseren,<br />
eller metalhamre, hvor man regnede<br />
på de indbyrdes vægtforhold. Fra<br />
første færd stod det klart, at tonehøjder<br />
(frekvenser) var omvendt proportionale<br />
med længden af luftsøjler eller strenge<br />
og vægten af hammerhoveder, men man<br />
har ikke baseret teorierne på et egentligt<br />
frekvensbegreb, da man jo ikke direkte<br />
kunne måle svingninger pr. tidsenhed.<br />
Havde det dengang været praktisk<br />
muligt at tage udgangspunkt i eksakte<br />
frekvensforhold (eller var det første monochord<br />
blevet inddelt i 48 bånd, i stedet<br />
for 32 – herom senere), ville man formodentlig<br />
forlængst have gennemskuet de<br />
akustiske lovmæssigheder og fysisk-matematiske<br />
relationer, der naturligt styrer<br />
samklange, og fået defineret de kromatiske<br />
skalatrin i overensstemmelse med<br />
disse, men sådan er det ikke gået. I stedet<br />
har de utallige indlæg i diskussionen om<br />
den »rette« skala, som verserede i mere<br />
end to tusinde år, almindeligvis haft rod i<br />
en eller anden form for talmystik.<br />
Pythagoræerne ville i deres præcise<br />
tetrakorder, som kirketonearterne bygger<br />
på, kun høre tale om 2 intervalstørrelser,<br />
defineret ved potenser af 2 og 3.<br />
Det lyder jo dejligt enkelt, men det lægger<br />
ikke desto mindre op til verdensfjerne<br />
abstraktioner, som når stabler af kvinter<br />
og oktaver forlader det hørbare område,<br />
eller man i tanken passerer den 243.<br />
overtone (retfærdigvis må det siges, at<br />
13