Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Side 64<br />
udstaaet Strabadser og lidt Sult under den hurtige Marche til Rom, hvor de i deres<br />
Iver havde taget hinanden i Hænderne for, dannende Kæde, at trække hverandre over<br />
hindrende Vandløb. De havde for sig en af Jordens overdaadigste og rigeste Byer, som<br />
de tilmed altid havde hørt forbande som den babyloniske Skøge. De havde af Luthers<br />
Udfald mod Romerkirken erfaret, at Paven i Rom var den lede Satan, en Antikrist,<br />
hvem det var fortjenstfuldt at slaa ned. Om selve Byen havde de kun hørt, at dens<br />
Præster og Cardinaler var skurkagtige Hyklere, der væltede sig i utilladelige Nydelser,<br />
dens Kvinder Tøjter, dens Religion en foragtelig Overtro. Hvilken Vellyst at føle sig som<br />
Retfærdighedens Haandlangere, mens man tilfredsstillede enhver Fryd ved at tilføje<br />
Pinsler, enhver Attraa efter at søle sig i Vellyst, og den rasende Tørst efter Gods og<br />
Guld!<br />
Saa slæbte man da for ti Millioner Guld og Sølv ud af Rom. Saa morede man sig da<br />
med at lade Rigmændene købe sig fri for uhyre Summer. Saa fornøjede man sig med at<br />
indjage Skræk ved Brandstiftelser, og man viste sit Overmod ved at tænde Bivuakbaal<br />
paa Vatikanets Mosaikgulve, og ved at slaa skønne Glasmalerier itu for at faa fat paa<br />
Rudernes Bly. Soldaterne huggede Statuerne paa offentlige Pladser i Stykker med en<br />
Vildskab, som i sin Tid Goterne før dem. Da de som troesivrige Lutberanere var oprørte<br />
over Dyrkelsen af Maria, gik det ud over Kirkernes Madonnabilleder.<br />
Et halvt Aar forblev Rom i Landsknægtenes Vold. Da Clemente den Syvende atter<br />
vovede sig ud af San Angelo for at vende tilbage til Vaticanet, var der af hans Bys<br />
90.000 Indbyggere 30.000 tilbage.<br />
Saaledes blev Paven, der havde haabet at bryde den spanske Overmagt i Italien,<br />
nedværdiget til det Yderste og maatte se det spanske Herredømme befæstet.<br />
12<br />
Samtidigt med, at Rom saaledes blev overvældet, erfor denne Pave af Huset Medici<br />
Medicæernes Fordrivelse fra Florents.<br />
Paven selv havde som Cardinal Giulio de' Medici under Leo den Tiende regeret<br />
Byen. Derefter havde Clemente indsat Cardinalen af Cortona til Regent, en streng og<br />
Borgerne forhadt Personlighed, der plagede dem med Afgifter. De to Hertuger, hvem<br />
<strong>Michelangelo</strong> har foreviget, havde ikke efterladt legitimt, mandligt Afkom, men hver af<br />
dem havde en uægte Søn. Den ældste, Ippolito, var Giuliano's med en fornem Dame<br />
fra Urbino, den yngre, Alessandro, var af uvis Afstamning; Moderen var en Mulatkvinde<br />
af Slavestand, Faderen enten Lorenzo eller en Rideknægt eller selve Paven Clemente.<br />
I April 1527 udbrød der en Folkeopstand i Florents, understøttet af de Adelsmænd,<br />
der var fjendske mod Huset Medici. Cortona med Ippolito og Alessandro søgte Hjælp<br />
hos Hertugen af Urbino, der med en Troppestyrke stod i Nærheden af Byen. De<br />
vendte tilbage med tusind Mand. Det kom til en kortvarig Kamp mellem Partierne,<br />
kun mindeværdig fordi en Bænk, der blev slynget ned fra Raadhuset, slog Armen af<br />
<strong>Michelangelo</strong>'s David, som stod paa sin gamle Plads paa Torvet. Det kom imidlertid<br />
til et foreløbigt Forlig. Ippolito skulde, skønt kun femtenaarig, have Ret til at beklæde<br />
hvad Embede han vilde. Cortona havde nu 3000 Mand om sig. Men da de daarlige<br />
Efterretninger om Roms Indtagelse naaede Florents, følte Medicierne, at det var ude<br />
med dem. De forlod Byen 15. Maj 1527, og en folkelig Regering under il Consiglio<br />
grande blev oprettet med Niccolo' Capponi som Gonfaloniere paa et Aar.<br />
Paven nærmede sig Kejseren paany af Frygt for Rebellion, og han haabede til<br />
Gengæld paa Kejserens Understøttelse imod Protestantismen.