Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Side 46<br />
Af Vigtighed for <strong>Michelangelo</strong>s Historie er Giulio den Anden, Leone den Tiende,<br />
Clemente den Syvende, i ringere Grad Paolo den Tredie og Paolo den Fjerde.<br />
2<br />
Tiden omkring Aar 1500 er den, hvor Kirkestaten bliver grundet.<br />
Højst naturligt var den Anskuelse efterhaanden trængt igennem, at aandelig<br />
Overlegenhed uden verdslig Magt aldrig formaar at gøre sig gældende. Anvendt paa<br />
Pavens Stilling medførte dette Livssyn den Grundopfattelse, at Paven i Rom uden<br />
kirkeligt Arvegods vilde leve i Afhængighed af Europas Magthavere, Kejseren eller<br />
Konger og Fyrster.<br />
Medens Coelibatet siden Gregor den Syvende's Forordning af 1074 var bleven<br />
saaledes hævdet i Romerkirken, at ingen Pave officielt kunde have noget Barn, og<br />
selv Nepotismen, Pavens Bortskænken af gejstlige Embeder og Indtægter til sine<br />
Slægtninge, var yderst ildeset, derfor sjældent forekommende, fandt man det nu godt<br />
og gavnligt, at Paven havde Sønner, hvem han kunde stole paa i sin Kamp mod<br />
verdslige Fjender, og man betragtede Nepotismen nærmest som en Pligt, Paven<br />
maatte opfylde mod sine Nærstaaende og Undergivne. Lorenzo af Medici, som havde<br />
giftet sin Datter med Pavens Søn, og der, som vi saa, pressede Paven til at udnævne<br />
hans egen umyndige Dreng til Cardinal, mindede Innocenzo den Ottende om, at intet<br />
Menneske er udødeligt, og om at en Pave kun betyder saa meget som han selv vil<br />
betyde: da han ikke kan gøre sin Stilling arvelig, efterlader han sig blot den Ære og de<br />
Velgerninger, han har vist sine egne.<br />
Naar Sisto den Fjerde var medvirkende i Pazziernes Sammensværgelse mod Huset<br />
Medici, saa beroede det paa, at Medicæerne var ham i Vejen, da han i Romagna<br />
vilde oprette et Fyrstendømme for sin Nevø, Girolamo Riario. Da Familien Colonna var<br />
Riario'ernes Modstander, forfulgte han den med sit Had og veg ikke tilbage for nogen<br />
Troløshed, naar det gjaldt om at tilfredsstille dette. Han tog Protonotaren Colonna til<br />
Fange i hans eget Hus, lovede at frigive ham, dersom Familien afstod ham Marino, fik<br />
Marino, og lod den unge Colonna halshugge.<br />
1492 besteg Alessandro den Sjette (Rodrigo Borgia) Pavetronen. Som Spanier<br />
havde han under Conclavet havt Stormagten Spanien i Ryggen, saa han var i Stand til<br />
at fjerne Medbejlere ved at underkøbe dem. Ascanio Sforza tilbød han for Opgivelse af<br />
dennes Candidatur og for Understøttelse af sin egen et fuldt indrettet Palads i Rom og<br />
saa meget Guld som nogle Muldyr kunde bære. De mægtige Familier Orsini, Colonna,<br />
Savelli vandt han ved Løftet om Bispedømmer, Slotte, Byer. Saaledes blev Borgia valgt.<br />
Man var i Almindelighed tilfreds med Valgets Udfald, da Rodrigo som Cardinal ikke<br />
blot havde lagt et indsmigrende Væsen men diplomatisk Talent for Dagen. Man tiltroede<br />
ham Energi til Oprettelsen af Orden i Rom, hvor der blot i Tiden fra Innocenzo den<br />
Ottende's Sygdom til Alessandro's Valg var bleven begaaet 220 Mord.<br />
Han selv var imidlertid en Mordets Virtuos. Han forstod at blande og anvende Gift<br />
som selve det gamle Roms Locusta. Hans Cantarella virkede sikrere og stærkere end<br />
hendes Kraftdraaber og giftige Svampe. Da han havde forgivet ogsaa den Cardinal<br />
Orsini, hvem han havde vundet for sit Valg ved anselige Len, sagde han ironisk til<br />
det hellige Collegium: "Vi har anbefalet ham paa det Bedste til Lægerne". Rom var<br />
under Borgiaernes Herredømme saa prisgivet Gift, som den da nys fundne Laokoon<br />
var prisgivet de Slanger, der vikler sig om ham og hans.<br />
Den venezianske Gesandt i Rom Francesco Capello skriver efter Alessandro's<br />
Tronbestigelse om ham til Venedigs Signori: "Paven er halvfjerdsindstyve Aar gammel,