Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Side 39<br />
Naar han skriver Vers, lægger han ikke Dølgsmaal paa, at smukke Drenge tiltaler<br />
ham lige saa meget som smukke Piger; naar han priser sine Beskyttere, lægger<br />
han ikke Skjul paa, at en klingende Belønning bliver ventet. Dette Forhold, som man<br />
ikke uden Grund noget senere lagde Pietro Aretino til Last, var almindeligt i en Tid,<br />
hvor Poesien intet indbragte og hvor Digteren var henvist til at leve af Tilegnelser og<br />
Smigrerier.<br />
Overfor Lorenzo, hvis sletteste Handlinger (som Overfaldet paa Volterra) Poliziano<br />
priste saa højt som hans ypperste Bedrifter, var Opfordringen til Rundhaandethed<br />
overflødig.<br />
Om Luigi Pulci (1432 til 1484) er ovenfor talt som beskyttet af Lorenzo's Moder.<br />
Han var inderst inde en Fritænker, der ikke blot, som mange Troende i Samtiden,<br />
gjorde sig lystig over Tiggermunkene, men over de i Bibelen fortalte Mirakler og over<br />
den dogmatiske Tro paa Sjælens Udødelighed. Disse Folk, siger han, der strides<br />
angaaende Sjælen og undersøger, paa hvad Maade den kommer ind i os og ud af<br />
os, og hvorledes den forbliver i os, sysselsætter sig med selsom Daarskab, og de<br />
kalder Platon og Aristoteles til Hjælp for med taabelige Talemaader at overbevise os<br />
om Sjælens tilkommende Fred og Harmoni under Musik af himmelsk Korsang. Overfor<br />
dem er den Paastand paa sin Plads, at Sjælen stikker i Kroppen ganske som en Rosin<br />
i en Kage og gaar til Grunde med den.<br />
I hans ovennævnte Morgante Maggiore, en Parodi paa Riddervæsenet, der faldt<br />
i de florentinske Købmænds og Humanisters Smag, forekommer, hvor Morgante<br />
omvendes, følgende Ordstrøm: "Jeg troer ikke mere paa den sorte Farve end paa den<br />
blaa; men jeg troer paa Kapuner, paa hvad der er kogt og stegt, tidt ogsaa paa Smør,<br />
paa Øl og, naar jeg ikke har noget deraf, paa Vin, heller tør end sød, men helst god; ja<br />
jeg nærer den Overbevisning at hvem der troer paa god Vin, finder sin Frelse i den. Jeg<br />
troer paa Tærte og Kage; den ene Moder, den anden Søn; men det sande Paternoster<br />
er stegt Lever, og den kan være en, to og tre paa samme Tid." Det skortede Pulci paa<br />
Smag.<br />
Hele Kredsen i Huset Medici tog Del i dette spøgefulde Epos; Pulci siger selv at han<br />
fik Raad og Hjælp af to navngivne Venner, og at han takker Poliziano for Henvisninger<br />
til enkelte Kilder. Pio Rajna har i 1869 godtgjort, at Pulci i Hovedpartiet af sit Værk<br />
har fulgt et lidet kendt Ridderdigt fra det 15. Aarhundrede Strofe for Strofe. Dog er<br />
en Hovedperson Margutte, en Æder og Drukkenbolt, en født Græker, der vælter sig i<br />
Laster, hans egen Opfindelse.<br />
I skarp Modsætning til Pulci staar en Humanist som Marsilio Ficino (1433 til<br />
1499). Han bekæmpede den aristoteliske Filosofi og dyrkede Platons, udførte tilmed<br />
det Kæmpeværk at oversætte paa Latin den hele Platon og enkelte Værker af<br />
Nyplatonikerne Plotinos, Jamblichos og Proklos, skrev et Værk om den platoniske<br />
Teologi og Sjælens Udødelighed, søgte med andre Ord at sammen smelte Platonismen<br />
med Kristendommen, i hvis Tjeneste han stod som Rector for to Kirker i Florents og<br />
som Kanonikus ved Santa Maria del Fiore. For ham var Overensstemmelsen mellem<br />
Platon og Bibelen saa afgjort, at han betegnede Platon som en i det attiske Sprog<br />
skrivende Moses.<br />
22<br />
De ældre Mænd i Medicæernes Kreds blev snart overstraalede af en Yngling, hvis<br />
Evner var saa forbausende, at hans Navn den Dag idag paa Fransk er enstydigt med<br />
blændende Lærdom og aldrig svigtende Hukommelse. Pico della Mirandola siges,