Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Side 310<br />
Cardinal havde ført Ordet paa hans Angriberes Vegne. Men Paolo den Fjerde besteg<br />
jo strax efter Tronen, og hans Overtalelse holdt Mesteren tilbage. Den Ansøgning, han<br />
havde rettet til Cardinalen af Carpi, blev ikke bevilliget, og i et nyt Breve gav Paven<br />
ham fuld Myndighed, og forbød enhver Afvigelse fra hans Planer.<br />
Alligevel kom det igen til Sammenstød med Byggeudvalget og med dets onde Aand,<br />
Nanni di Baccio Bigio.<br />
Livet i Rom udenom <strong>Michelangelo</strong>'s stille Værksted var paa den Tid blevet en<br />
Forfærdelse, Inquisitionen var almægtig. For et tilfældigt Sammentræf med Kættere var<br />
Straffen en Bøde af 500 Dukater første Gang, i Gentagelsestilfælde Døden. En eneste<br />
længere Samtale med En, der var stævnet som Kætter (altsaa endnu ikke overbevist),<br />
medførte første Gang en Bøde af 250 Dukater, anden Gang Døden. Saaledes i 1558.<br />
Tre Aar derefter udstedtes en Forordning, at i Inquisitionens Interesse skulde alle Breve<br />
og Pakker aabnes. Der blev ført strengt Tilsyn med enhver Købmand, der foretog<br />
Udenlandsrejser og vendte tilbage. Snart indførtes Dødsstraf for hver den, der kom<br />
i Berøring med Geneve. - Da Paolo den Fjerde døde, huggede de rasende Romere<br />
Hovedet af hans Statue paa Capitolium og rullede det gennem Gaderne ned i Tiberen.<br />
Inquisitionens Fængsel blev stormet og brændt.<br />
Et uhyre Tab havde <strong>Michelangelo</strong> lidt, da han i Slutningen af 1555 mistede sin Tjener<br />
Urbino, der tillige som Stenhugger havde været hans Hjælper og f. Ex. arbejdet med<br />
paa Gravmælet for Giulio den Anden i San Pietro in Vincoli. Den store Kunstner tog sig<br />
af hans Enke og høstede Utak. Ved Urbino's Død skriver han til sin Brodersøn Lionardo<br />
(4. December 1555):<br />
"Jeg meddeler dig, at i Aftes Kl. 10 Francesco, kaldet Urbino, til min største Sorg<br />
udaandede. Han har efterladt mig ganske bedrøvet og saa nedbrudt, at Døden i<br />
Fællig med ham synes mig sødere end Livet, naar jeg betænker hvad Kærlighed, jeg<br />
nærede til ham. Han fortjente den; thi han var bleven en dygtig Mand, lutter Troskab<br />
og Redelighed. Derfor er det mig ifølge hans Død som var jeg selv uden Liv."<br />
Til Giorgio Vasari skrev han derom nogle Maaneder senere (23. Februar 1556): "I<br />
véd, at Urbino er død. Derved har Gud bevist mig den største Naade, men ogsaa tilføjet<br />
mig et svært Tab og en Smerte, der ikke lader sig maale. Naaden bestaar i, at Urbino<br />
der, saa længe han levede, holdt mig i Live, døende har lært mig at dø, ikke uvilligt,<br />
men med Attraa efter Døden. Jeg har havt ham i min Tjeneste i 26 Aar, har fundet ham<br />
yderst redelig og tro, og nu, da jeg havde gjort ham velhavende, og ventede, at han<br />
skulde være min Alderdoms Støtte og Forfriskning, er han mig berøvet og ingen anden<br />
Trøst mig levnet end den at gense ham i Paradiset."<br />
Foruden ham havde <strong>Michelangelo</strong> til sin Opvartning en Tjenestepige, Vincenzia,<br />
Datteren af en lille Kræmmer. <strong>Michelangelo</strong> spiste alene til Middag. Naar han<br />
arbejdede, nøjedes han ofte hele Dagen med lidt Brød og Vin.<br />
Han havde altid unge Mennesker i Huset, der arbejdede for ham. En af dem gav<br />
Anledning til den sidste Conflict med Byggeraadet. Et Brev til Forstanderne for dette<br />
fra November 1561, da <strong>Michelangelo</strong> altsaa gik i sit 87. Aar, lyder saaledes:<br />
"Mine Herrer Forstandere. Da jeg er gammel og ser, at Cesare (da Castel Durante,<br />
Mesterens sædvanlige Repræsentant under Byggearbejdet) er saa sysselsat, at<br />
Folkene oftere er uden Ledelse, har det syntes mig nødvendigt at give nævnte Cesare<br />
en Fælle i Pierluigi (Gaeta), hvem jeg anser for en Personlighed, der vil gøre Bygningen<br />
Gavn og Ære. Han har længe været fortrolig med Byggearbejdet. Og da han lever i mit<br />
Hus, vil han hver Aften kunne meddele mig, hvad der skal udrettes næste Dag."