Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Side 289<br />
som Kristus, og hvis højre Haand i sit Fingersprog uden Ord tilraaber Størsteparten<br />
af Levende og til Live vakte Døde: I fortjener at gaa til Grunde, og jeg dømmer Jer til<br />
Undergang.<br />
Saare, saare langt var <strong>Michelangelo</strong> nu kommen fra Antiken og den ham engang<br />
saa kære græske Kunst. - Fiesole havde dog endnu naivt skildret de Saliges Fryd.<br />
<strong>Michelangelo</strong>'s Salige glæder sig ikke; de foreviser blot de Marterredskaber, med hvilke<br />
man har pint dem; og de Fordømte kæmper kun en kortvarig Kamp for at undgaa<br />
den forsmædelige Elendighed, til hvilken de, efter at deres Modstand er overvunden,<br />
uigenkaldeligt hjemfalder.<br />
Forunderligt er det, at samtidigt med den stigende Voldsomhed af Menneskehadet<br />
og Menneskeforagten, voxer og voxer i <strong>Michelangelo</strong>'s Sind Andægtigheden. Da 1543<br />
hans Broder Giovansimone døde, var den store Kunstner især bekymret for, om<br />
han havde modtaget det hellige Sakramente, før han lukkede sine øjne. Det Samme<br />
gentager sig tolv Aar senere 1555 ved Broderen Gismondo's Død. I October 1556<br />
planlægger han en Valfart til Loreto. Hans Aandsliv synes efterhaanden at gaa op<br />
i Gudelighed. I hans sidste Leveaar er hans Følemaade nærmere i Slægt med den<br />
efterfølgende Tids end med hans egens; nærmere beslægtet med Tasso's end med<br />
Ariosto's. At Tasso's Venner udrensede alle ikke-kristelige Elementer af det oprindelige<br />
Gerusalemme liberata svarer til, at Daniele da Volterra dækkede Nøgenheden paa<br />
"Dommedag"'s Figurer.<br />
I <strong>Michelangelo</strong>'s Indre syntes den italienske Renæssances Ild i Færd med at slukkes,<br />
da den ved hans senere Aars Virksomhed som Arkitekt blussede mægtigt op paany.<br />
11<br />
Om <strong>Buonarroti</strong>'s Udkast til den Freske, der skulde udgøre Modstykket til Dommedag,<br />
véd vi kun, hvad Vasari i anden Udgave af sine Kunstnerlevnedsløb siger derom. Det<br />
gjaldt om at vise, hvorledes Lucifer paa Grund af sit Hovmod blev forvist fra Himlen og<br />
med alle de Engle, der sluttede sig til ham, blev styrtet i Dybet. <strong>Michelangelo</strong> havde<br />
i længere Tid gjort Skitser og udførte Tegninger dertil. - Da der ikke blev noget af<br />
Fresken, kan man slutte, at disse Tegninger fik Anvendelse ved Udførelsen af de<br />
Fordømtes Nedstyrtning paa Dommedagsmaleriet; Æmnet var jo ganske beslægtet.<br />
Vasari fortæller, at en siciliansk Maler, der havde gjort Tjeneste hos <strong>Buonarroti</strong> som<br />
Farveriver, efter Udkastene udførte et Freskomaleri i San Trinità i Rom. Dette Arbejde<br />
er imidlertid i det 18. Aarhundrede gaaet til Grunde.<br />
Stærkt medtagne men endnu existerende er derimod de to Malerier, som<br />
<strong>Michelangelo</strong> strax efter Fuldendelsen af Dommedag modtog Bestilling paa af Paolo<br />
den Tredie til Udsmykning af hans ny Kapel i Vaticanet, "Peters Korsfæstelse" og<br />
"Sauls Omvendelse".<br />
"Peters Korsfæstelse" optog Tiden November 1541 til Juli 1545. Capella Paolina er i<br />
Regelen utilgængeligt og Maleriet kun kendt af Gengivelser. Billedet er udadleligt som<br />
Composition, men Æmnet uhyggeligt og trist; al Farvevirkning skal ved Overmaling<br />
være forspildt. Bestillingen har ikke formaaet at inspirere Kunstneren. Han har staaet<br />
kold overfor Opgaven.<br />
Frastødende var selve Genstanden: den barbariske Korsfæstelse med Hovedet<br />
nederst. Mesteren har stræbt at bøde paa det Stygge i Optrinet ved at lade det store<br />
Kors sprække sig paa Skraa ind over Billedfladen og ved at lade Apostelen løfte Hoved<br />
og Skuldre fra Korset og vende sit lidende Blik mod Betragteren. Derved undgaas det<br />
afskrækkende Syn af den Martredes nedadvendte, congestionerede Hoved.