Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Side 180<br />
i Pave Sixtus' Kapel, efter den Overenskomst, som Monsignore af Pavia har sat op og<br />
jeg egenhændigt underskrevet."<br />
2<br />
Den, der i vore Dage for første Gang betræder det sixtinske Kapel, føler sig nedslaaet<br />
ved at faa Øje paa Italiens berømteste Malerier i halvhundred Fods Højde, saa det er<br />
umuligt at overse dem, umuligt at fordybe sig i dem, uden at bøje Hovedet saaledes<br />
tilbage, at det smerter. Enkelte Beskuere lægger sig paa Ryggen paa en Bænk; andre<br />
tager et af de fremlagte Spejle for uden Vridning af Hoved og Krop at tilegne sig den<br />
Verden af Skikkelser, som de har rejst saa lang en Vej for at se.<br />
Man kan ud fra denne, alt i alt dog lidet betydende, Vanskelighed ved Tilegnelsen<br />
og Overblikket danne sig en Forestilling om den umaadelige rent ydre Vanskelighed,<br />
der ved Frembringelsen maatte overvindes.<br />
Hvad det for <strong>Buonarroti</strong> først og fremmest maatte gælde om, var et Stillads, ud fra<br />
hvilket han kunde male.<br />
Bramante havde ladet slaa Huller i Hvælvingen, og havde i Tove, som han lod løbe<br />
derigennem, ophængt et svævende Stillads, paa hvis gyngende Grund Kunstneren<br />
skulde staa eller ligge. Det første, som <strong>Michelangelo</strong> spurgte om var, hvorledes han,<br />
naar han malte, skulde bære sig ad med de mange Huller?<br />
Da Nødvendigheden af at udfylde dem var klar, maatte Kunstneren anvende al<br />
sin Omtanke paa at udfinde en ny Byggemaade for det Substrat, han havde behov.<br />
Foreløbig lod han Bramantes Stillads tage ned, og til den Tømmermand, der gjorde det,<br />
gav han alle Tovene som Foræring. De siges at have været saa mange og saa stærke,<br />
at Manden kunde udstyre sin Datter for Summen, han fik ind, da han solgte dem.<br />
At hejse Stilladset i Vejret nedefra og lade det underbygge af Bjælker synes at være<br />
blevet betragtet som ugørligt, da Kapellet derved blev sat ud af Brug til Gudstjenesten.<br />
Af Condivi's og Vasari's Forklaringer, der gaar ud paa, at det ny Stillads havde des<br />
større Bæreevne, jo større Tyngde det bar, kan det sluttes, at <strong>Michelangelo</strong> har anvendt<br />
et Sprængbuesystem. Enten den fremspringende Murrand alene eller i Forening med<br />
den Stolper langs Væggene synes at have afgivet Støttepunkterne for Bjælker, der løb<br />
skraat imod hinanden og holdtes ude fra hinanden ved en tredie, der som en Kile var<br />
rammet ind imellem dem.<br />
Paa et saadant Bjælkesystem har da de Brædder, der udgjorde Stilladset, været<br />
anbragte. Det hedder sig, at dette <strong>Michelangelo</strong>'s Fund var saa praktisk, at Ideen<br />
senere adopteredes af Bramante ved Opførelsen af San Pietro.<br />
Bekvemt har dette Opholdssted ikke været, til hvilket Kunstneren dagligt ad stejle<br />
Stiger maatte gaa op.<br />
Han havde forkastet (som fattigt og kedsommeligt) Pavens Forslag at give Loftet,<br />
inddelt i tolv Cassetter, en simpel Dekoration af Linier og Ranker, og indskrænke de<br />
fremstilte Skikkelsers Tal til Jesu Apostles langs Siderne for oven. Han havde besluttet,<br />
med ringe Hensyn til Loftets virkelige Struktur at holde den uhyre hvælvede Flade<br />
sammen ved en nyskabt Skin-Arkitektur, ikke anvende anden Ornamentation end den<br />
med Menneskelegemer, for saa ved Farvernes Sammenstemthed at give det Hele en<br />
rolig Enhed, ja en vis højtidelig Harmoni.<br />
Loftet var en Tøndehvælving, hvori Lunetterne og Stikkapperne over Vinduerne<br />
skærer sig ind. <strong>Michelangelo</strong> agtede ikke paa de kileformede Rums trekantede<br />
Skikkelse, men anbragte der sine marmorlignende Profettroner og Sibylletroner. Han