Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Side 171<br />
Vanskelighederne syntes altsaa skaffede ud af Verden. Arvingerne var humane nok<br />
til ikke at kræve mere end den dog ufuldkomne Løsning af Opgaven, der tilbødes.<br />
25<br />
Saa rejste <strong>Michelangelo</strong> paany en uventet Modstand. Han erklærede sig villig til at<br />
betale andre Billedhuggere for at de skulde overtage Gravmælet; men han vilde<br />
ikke lade de af ham selv begyndte eller udførte Statuer komme fra Florents til Rom.<br />
Arvingerne krævede højst naturligt at han skulde gøre færdigt hvad der allerede stod i<br />
Florents i Atelieret Via Mozza, og Sebastiano del Piombo, hvis Brevvexling med ham<br />
havde været afbrudt siden 1525, men der kun vilde hans Bedste, foreslog ham i 1531<br />
at sende idetmindste nogle Arbejder fra Florents for at vise Arvingerne sin gode Vilje<br />
og berolige dem.<br />
Det ser imidlertid ud som om <strong>Buonarroti</strong> trods givet Løfte har havt en uovervindelig<br />
Ulyst til at indlemme i Gravmælet de to oprindeligt for det bestemte Fanger og<br />
Sejrs-Gruppen. Han erklærer, ikke selv at ville have det ringeste med Arbejdet paa<br />
Mindesmærket at gøre, blot at ville købe sig fri.<br />
Saavidt man af Sebastiano's Breve kan se, synes han at have næret en besynderlig<br />
Frygt for at man i det Tilfælde, han paatog sig den øverste Ledelse af Arbejdet, vilde<br />
tilskrive ham svagere Partier af Monumentet, som skyldtes andre Hænder. Sebastiano<br />
maa forsikre ham, at man kender ham strax igen i hans Værk, saa en Forvexling er<br />
udelukket.<br />
Men nu var det kommet saa vidt, at Gravmælet i <strong>Michelangelo</strong>'s Fantasi havde<br />
antaget Form af hans Livs Forbandelse (maledizione). Han véd, at hvis det kommer til<br />
Proces med Arvingerne, maa han tabe Processen. Kun Paven, der kan binde og løse<br />
saaledes, at det ogsaa bliver bundet og løst i Himlen, er nu hans Haab.<br />
Breve fra Benvenuto della Volpaia fra Januar 1532 viser, at <strong>Michelangelo</strong> da har havt<br />
i Sinde at tage til Rom for at faa Paven i Tale. Volpaia (Søn af en bekendt Mekaniker og<br />
Uhrmager i Florents) tilbyder at skaffe ham Værelser i Belvedere, hvor Hans Hellighed<br />
har anvist ham selv Ophold, og hvor Paven hver Dag kommer og besøger ham og<br />
hans Broder. Tilbudet bliver dog ikke modtaget, og 24. Februar skriver Sebastiano del<br />
Piombo, at <strong>Buonarroti</strong>'s Nærværelse i Rom ikke i og for sig er nødvendig, med mindre<br />
han vil tage derhen for at se til sit Hus og sit Værksted, som er i Opløsningstilstand. Thi<br />
Paven er hans oprigtige Ven og har længst tilgivet ham hans Deltagelse i Forsvaret af<br />
Florents. Sebastiano taler videre om Bestræbelser, der er gjorte for at mildne Hertugen<br />
af Urbino med Hensyn til den bestandige Udsættelse af Arbejdet paa Giulio den<br />
Anden's Gravmæle.<br />
Hertugens Tillidsmand, Hieronimo Staccoli er haardnakket i sine Krav. Sebastiano<br />
minder derfor Manden om at "det regner ikke med <strong>Michelangelo</strong>'er, og at der knap<br />
findes Mænd, som vil kunne vedligeholde et Værk af ham, mindre nogen, som kan<br />
fuldende det". Der forhandles med Hertugens Gesandt i Rom, Giovan Maria della Porta,<br />
og Clemente deltager i hver enkelt af disse Forhandlinger, altid tagende <strong>Michelangelo</strong>'s<br />
Parti.<br />
Et Brev fra Giovanni Mini, Farbroderen til <strong>Buonarroti</strong>'s Tjener Antonio, der er rettet til<br />
Baccio Valori, men øjensynlig beregnet paa at forelægges Paven, røber, hvor angrebet<br />
Kunstnerens Helbredstilstand under disse oprivende Forhandlinger blev. Fra Efteraaret<br />
1530 til Enden af 1533 arbejdede han stadigt paa Mindesmærkerne i San Lorenzo's<br />
Sakristi. Giovanni Mini skriver: