Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Side 162<br />
Medici's Betydning. Man tænkte paa at overdrage <strong>Buonarroti</strong> Mindesmærker for<br />
afdøde Hertuger af den store Familie i Sakristiet til San Lorenzo, og man anmodede<br />
hans stadige Correspondent, Sebastiano Lucciani, Venezianeren, der efter det<br />
Seglbevarer-Embede, han ved Beskyttelse opnaaede, fik Tilnavnet del Piombo, om<br />
at vinde ham for Planen, blødgøre hans Barskeeed, mildne ham ved klogt anbragt<br />
Smiger. Det hedder i Sebastiano's Brev af 17. Oktober 1520:<br />
"Paven taler om Eder som om en Broder, næsten med Taarer i Øjnene. Han sagde,<br />
at I to er opdragne sammen (af Lorenzo Magnifico); men I indjager jo endog Paver<br />
Skræk."<br />
Det hedder andensteds, at Leo er tilbøjelig til, som Sebastiano selv, at tro,<br />
Venerianeren med <strong>Michelangelo</strong>'s Hjælp kan gøre Vidundere; thi, siger Paven: "I<br />
har alle lært af ham. Raffaello har opgivet Perugino's Manér efter at have set<br />
<strong>Michelangelo</strong>'s. Men han er terribile, som du ser, og man kan ikke komme til Rette<br />
med ham." (Sebastiano's Privataudiens hos Paven 1520, urigtigt dateret 1512 i Gaye's<br />
Carteggio 2. 489.)<br />
Sebastiano vilde gerne have <strong>Michelangelo</strong>'s Hjælp til at male den store Sal i<br />
Vaticanet, hvor Kejser Constantins Historie skulde fremstilles, og lovede Paven da<br />
"at gøre Vidundere". Leo drog ikke dette i Tvivl, men beklagede <strong>Michelangelo</strong>'s<br />
Uomgængelighed, mens han fremhævede, hvad alle Kunstnere skyldte ham. (Som<br />
bekendt blev Salen udsmykket af Raffaello's Elever efter den afdøde Mesters Udkast.)<br />
Julian Klaczko skriver i sin Bog Jules den Anden om det vanskeligt oversættelige<br />
Ord terribile, at det sextende Aarhundredes Italienere derved forstod en vis Opbrusen<br />
eller Voldsomhed (fougue) i Karakteren. Justi har (i sin Afhandling om <strong>Michelangelo</strong><br />
som Menneske og Kunstner) hævdet, at paa <strong>Michelangelo</strong>'s Tid brugtes Ordet som<br />
synonymt med stupendo, og terribilità som enstydigt med prontezza, fierezza, vivacità,<br />
vivezza, altsaa Iver og Ild, Heftighed, Kraft, Livlighed. Vasari finder, at <strong>Michelangelo</strong>'s<br />
Fortrin for Antiken er "certa vivacità". Fanfani forklarer i sit Lexikon "terribile" som<br />
forbausende (terribile vale maravigliosa). Som man ser, havde Ordet ikke den nutidige<br />
Betydning af den blotte Indjagen Skræk, Det udtrykker dog det Truende, Lammende,<br />
i Modsætning til det, som meddeler Livsglæde. Det bruges dels om Æmner som<br />
Dommedag, dels om Fantasiens dæmoniske Magt til Frembringen af det Rystende,<br />
guddommeligt Slaaende.<br />
20<br />
Det var for at faa Bugt med <strong>Michelangelo</strong>'s Uomgængelighed ved at anvende<br />
hans terribilita til ensom Production, at Leo gav <strong>Michelangelo</strong> det Hverv at udføre<br />
Gravmælerne i San Lorenzo.<br />
Den nye Plan fængede i Kunstnerens Sind, Det fristede ham, at man trods hans<br />
Fiasco med Facaden vilde komme til i hans Fødeby at finde Vidnesbyrd om hans<br />
skabende Evne, Strax i April 1520 tog han til Carrara, udførte Tegninger, og alle Maal,<br />
han vilde faa Brug for, i Ler, gav ogsaa Bestillinger paa Marmorblokkene.<br />
Men derefter indtraadte en Standsning; efter <strong>Michelangelo</strong>'s Paastand alene ved<br />
Cardinal Giulio's Skyld. Dog denne Afbrydelse varer to et halvt Aar under Hadrians<br />
korte Regering, indtil Giulio bestiger Pavestolen som Clemente den Syvende. I disse<br />
halvtredie Aar havde <strong>Buonarroti</strong>, skulde man tro, kunnet tage Julius-Gravmælet for sig<br />
paany og faaet det fuldendt. Men saa besynderligt det klinger, han har øjensynligt ikke<br />
kunnet bekvemme sig dertil.