Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Side 143<br />
En Paavirkning af den antike Figur kunde synes udelukket, da Niobegruppen først<br />
blev fundet 1583, nitten Aar efter <strong>Michelangelo</strong>'s Død. Men netop af denne enkelte<br />
Statue er flere Exemplarer bekendte, et i Turin, et i München, et, der stammer fra<br />
Samlingen Albani, i Dresden. Det er sandsynligt, at <strong>Michelangelo</strong> har set dette sidste.<br />
Der er i Antiken intet Paradox i Stillingen; det er naturligt, at en Døende ligger. Det<br />
er vanskeligere begribeligt, at han staar. Og han bæres jo ikke her, som paa Billedet<br />
af Kristi Gravlæggelse.<br />
Hvorledes Fortolkningen nu end bør formes, Værket er blevet et gribende<br />
Mesterværk, der taler til Følelsen som faa Billedhuggerarbejder, især ikke af saa<br />
streng og lidet følsom en Kunstner. Forholdet til Antiken skærper her Beskuerens<br />
Blik for <strong>Michelangelo</strong>'s Ejendommelighed, hans Sjælelivs Tonefald. Der er en helt<br />
anden Aand i hans Værk end i Oldtidsskikkelsen, og der gaar en helt forskellig<br />
Liniebølge igennem det. Niobiden vender døende Hagen opad; Fangen lader Hovedet<br />
synke mod sin Skulder. Der er en hjertegribende Modsætning mellem Holdningens<br />
Hjælpeløshed og den høje Skikkelses pragtfulde Muskler. Den Døde har jo ophørt at<br />
lide; i <strong>Michelangelo</strong>'s Figur glider den Overvundnes Kval over i en næsten forklaret<br />
smilende Vemod.<br />
Af de fire ufuldendte, noget senere Figurer i Bobolihaven, der synes at skulle<br />
forestille andre Fanger, er kun en enkelt (af en skægget ældre Mand med Haanden<br />
løftet til Hovedet og en Bøjle om Benet) saa fremskreden, at den gør det tilsigtede<br />
tragiske Indtryk.<br />
Paafaldende er det planlagte Monuments ukristelige Aand. Man kan ikke<br />
forestille sig disse mange Victoria-Statuer i Tribunaen bag den gamle Peterskirkes<br />
Kor-Halvkuppel uden at mindes hvilken Strid der, da Kristendommen var ny som Magt,<br />
stod her i Rom om en Victoria-Statue, og hvilke Anstrengelser, der gjordes, for at<br />
faa den uddrevet end ikke af en Kirke men af selve det romerske Senat, som hvis<br />
Skytsgudinde den blev opfattet.<br />
Victoria'en var den skønne Nike-Statue, svævende paa Jordkuglen, som i sin Tid<br />
Augustus til Minde om Sejren ved Actium havde skænket Senatet og ladet opstille<br />
i den Juliske Curie. Den stod senere i den af Domitianus opførte Senatsbygning,<br />
og det var efter haarde Kampe mellem det romerskhedenske og det kristelige<br />
Parti, at det ved det Aar 375 lykkedes Gratianus at faa dette hedenske Sindbilled<br />
fjernet. Nu vilde <strong>Michelangelo</strong> med Giulio den Anden's Minde indføre det paany, saa<br />
gennemtrængt af Ærgerrighedens Ret, at han end ikke anede, end mindre forstod, den<br />
Ydmyghedsfølelse, der engang - vemodigt symbolsk - havde faaet Sejrsgudinden sat<br />
paa Porten i det romerske Imperiums centrale Palads, hvor hun da heller aldrig holdt<br />
sit Indtog mere. Kort Tid endnu, og det antike Romerriges Saga var sluttet.<br />
5<br />
Det lykkedes ikke <strong>Michelangelo</strong> at knytte Sejrens Faner til Kirkestaten da, som den<br />
udviklede sig i verdslig Aand. Den vældige Plan blev aldrig udført. Selve den ærværdige<br />
Kirke, der skulde huse den, blev Stykke for Stykke revet ned.<br />
<strong>Michelangelo</strong>'s elskværdige Beskytter Giuliano da San Gallo ophørte at beherske<br />
Pavens kunstneriske Smag. Tidsalderens største arkitektoniske Snille, Donato<br />
Bramante, der, født i Urbino, havde virket i Milano, var allerede 1499, 55 Aar gammel,<br />
ankommen til Rom. I Milano havde han bygget uforgængelige Værker, Kor, Tværskib<br />
og Kuppel paa Santa Maria delle Grazie og den yndefulde Kuppel paa Madonna di<br />
S. Satiro. I Rom byggede han det beundringsværdige "Palazzo, la Cancelleria", hvortil