Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Side 114<br />
Hvad det Maleriske angaar, saa er det højst betegnende, at Vasari under Omtalen<br />
af Leonardo's Carton af Adam og Eva i Paradiset - en Carton, der ulykkeligvis som<br />
saa mange af Leonardo's andre Værker er gaaet tabt - fortaber sig i Beundring af<br />
Planteverdenen, af Maaden, hvorpaa Palmetræets Grene runder sig, af Tegningen<br />
og Forkortningen af Figentræets Løv. <strong>Michelangelo</strong>'s Landskaber er ørkenagtige; saa<br />
lidet fængsler det Ikke-Menneskelige ham. De har ikke mere Græs end Voltaire's i<br />
"Henriaden".<br />
Medens <strong>Buonarroti</strong> ogsaa som Maler sjæleligt længe forblev en Plastiker, saa<br />
det egentlig Maleriske var det, der interesserede ham mindst, var for Leonardo<br />
omvendt Farvernes Sammensmeltning (sfumato) Hovedsagen. ganske vist ikke som<br />
for Correggio, der følger efter ham og en Tid i hans Spor attraar Opnaaelse af den<br />
forfinede Sødme, men saaledes, at Farven ikke blot staar i Formens Tjeneste hos<br />
ham, i en Forms, der modelleres ved Hjælp af Lys og Skygge, men saaledes at han<br />
i sit sidste større Værk "Johannes Døberen" foregriber Rembrandt ved Maaden, paa<br />
hvilken Skikkelsen lysende dukker op af Skyggen.<br />
Leonardo var sit Liv igennem og forblev efter sin Død <strong>Michelangelo</strong> en Torn i<br />
Øjet. Endnu saa sent som i sit 75, Aar taler han om Leonardo's Lærdomme med en<br />
Vrede, der ikke viger tilbage for grove Udtryk. I hans lige anførte Brev til Benedetto<br />
Varchi hedder det: "Hvis den Mand, der har skrevet, at Malerkunsten fortjener Fortrinet<br />
for Billedhuggerkunst, har forstaaet sig lige saa godt paa de andre Ting, han har<br />
skrevet om, som paa denne, saa kunde min Kokkepige have skrevet bedre om<br />
dette Spørgsmaal." Som man husker, fandt <strong>Michelangelo</strong> Skulpturen piu nobile end<br />
Malerkunsten, medens Leonardo betragtede Tilhugningen af Marmoret som en ret<br />
lavtliggende Haandværkergerning.<br />
7<br />
De to Halvguder, der var fødte med 23 Aars Mellemtid, havde den Vanskelighed<br />
for at forstaa og paaskønne hinanden, paa hvilken saare hyppigt samtidige Genier<br />
af grundforskellig Type støder, naar Forholdene ligger saaledes, at de kommer<br />
til at rivalisere. Imidlertid er det ingen Tvivl underkastet, at Leonardo - med sin<br />
Verdensdannelse, sit Væsens harmoniske Form, sit Alsind og sin Overlegenhed over<br />
Nid og Nag - beredvilligt var kommen det yngre, opadstræbende Geni i Møde, ifald<br />
hans Ønske at bane Vej for en gensidig Forstaaelse havde fundet Genklang.<br />
Men med den Ildhu, <strong>Michelangelo</strong> havde, var det utænkeligt. Allerede i det Ydre<br />
følte han sig modsat den majestætisk smukke og repræsentative Leonardo, styg, som<br />
han syntes, med det af Torrigiano's Næveslag vanheldede Ansigt, barsk og knoklet<br />
som han var, ligegyldig for sit Udvortes og sin Klædedragt, vant til at bruge de stærke<br />
Hænder i lidenskabelig Tvekamp med Marmorstenen. Hans Selvfølelse, der havde en<br />
hvas Tunge i sin Tjeneste, bragte ham hans Liv igennem til i ethvert ældre eller yngre<br />
Geni, der krydsede hans Veje, ene og alene at se Rivalen. Men en Rival var i hans<br />
Øjne en Fjende, det gjaldt om at overstraale. Han hadede paa Forhaand Leonardo,<br />
som han et Tiaar senere hadede Raffaello.<br />
Kun var Forholdet til de to forsaavidt højst forskelligartet, som <strong>Michelangelo</strong> i<br />
Leonardo mødte den fuldtudviklede Kunstner, af hvem det var ham umuligt, ikke i al<br />
Stilhed at lære mangt og meget, paa samme Tid som han arbejdede paa at overgaa<br />
ham. I Raffaello saa <strong>Michelangelo</strong> som fuldtudviklet Mester den opadstræbende<br />
Begynder, hvis Væsen var ham endnu mere fremmed end Leonardo's, men som paa<br />
sin Side let og ivrigt tilegnede sig alt for ham brugbart af hvad <strong>Michelangelo</strong> i højeste<br />
Spænding havde erobret for Billedkunsten. Det blev efter <strong>Buonarroti</strong>'s hele Anlæg