Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Michelangelo Buonarroti
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Side 106<br />
unyttet hen. Hvorvidt Agostino's Behandling var naaet frem, vides ikke; men det siges,<br />
at Benene var adskilte. Hvori Uenigheden mellem ham og Bygningsøvrigheden bestod,<br />
vides heller ikke. Men det hedder sig, at han vilde udføre Figuren i fire Stykker, hvad<br />
dog klinger mærkværdigt. I ethvert Tilfælde betragtedes Blokken som forhugget af Den,<br />
der havde forsøgt at give den dens første Form.<br />
Naar Billedhuggerne i mer end halvhundred Aar var vegne tilbage for den Opgave<br />
at gøre en Statue af Blokken, beroede det sandsynligvis mest paa Uvilje mod at skulle<br />
lade deres frembringende Evne hindres af Hensyn til den Facon, Blokken havde faaet<br />
ved en anden Kunstners borthuggende Haand. Signoriet havde vist Blokken til Andrea<br />
Sansovino, der var vendt hjem fra Portugal, hvor han paa den ærefuldeste Maade<br />
havde arbejdet for to hinanden følgende Konger. Han erklærede, kun at kunne løse<br />
Opgaven, naar han fik Lov at føje nogle Stykker Marmor til.<br />
I <strong>Michelangelo</strong>'s Øjne var som bekendt Flikværk i Marmorkunst det forkasteligste<br />
af Alt, og han, der som fattig Yngling vel aldrig havde set et stort Stykke Marmor, helt<br />
eller opgivet af andre, uden at Driften til at mestre det rørte sig i hans Sind, erklærede<br />
da i Modsætning til Sansovino, at han af denne Blok vilde kunne uddrage en Statue<br />
i ét Stykke.<br />
Man har længst skarpsindigt gjort opmærksom paa det højst Utaknemmelige i<br />
Opgaven. Enten bandt <strong>Buonarroti</strong> sig til Agostino's Udkast af David som Profet i den<br />
overleverede Stilling, der undgik Lemmernes Parallelisme (Hvilen kun paa den ene<br />
Fod; den ene Arms Gliden ned langs Kroppen; den andens Sysselsættelse med at<br />
kaste Kappen om Skuldren); i saa Fald kunde han umuligt lægge nogen Oprindelighed<br />
for Dagen. Eller ogsaa forlod han det Spor. Agostino havde angivet, og da udsatte han<br />
sig for, at der blev noget Tvungent ved Værket, idet han nødvendigvis maatte tilpasse<br />
sin Ide efter Blokken istedetfor Blokken efter sin Ide.<br />
Et af to: Mislykkedes Værket for ham, saa vilde man haane ham som Den, der<br />
havde villet gælde for dueligere end Agostino og end Andrea Sansovino. Men lykkedes<br />
Værket, saa forblev den overvundne Vanskelighed nødvendigvis usynlig for Enhver,<br />
der ikke forud var underrettet om den.<br />
2<br />
I første Samuels Bog. 17. Kapitel, fortælles om den Styrke, David havde vist sig i<br />
Besiddelse af som Smaakvægets Hyrde. Allerede som Dreng var han saa stærk, at<br />
han alene havde fældet en Løve og en Bjørn, der vilde forgribe sig paa de Lam, han<br />
vogtede.<br />
Det er her glemt. hvad der i forrige Kapitel efter en anden Kilde var fortalt, nemlig<br />
at David var Sauls Vaabendrager. Her kommer han som Hyrde for at bringe sine<br />
Brødre, der tjener i Sauls Hær, friske Levnedsmidler, ser Goliath, hører ham haane den<br />
israelitiske Hær, og tilbyder Kongen at fælde ham. Efter nogen Vægring tager Saul imod<br />
Tilbudet, men udstyrer David med sine Klæder, med en Brynje og en Kobberhjelm, og<br />
lader ham binde Kongens Sværd i et Skærf Over Klæderne. Dog David, som er vant til<br />
at gaa nøgen, kan ikke bevæge sig med en saadan Oppakning: "Han begyndte at gaa;<br />
thi han havde ikke prøvet det før. Da sagde David til Saul: jeg kan ikke gaa i Klæderne;<br />
thi jeg har ikke forsøgt det. Og David lagde dem bort fra sig."<br />
Dette er Forklaringen af Davids Nøgenhed, og allerede Donatello havde givet<br />
Exemplet ved at fremstille den unge Sejrherre nøgen (den første nøgne Statue, udført<br />
af en Florentiner). Kun en Hyrdehat og Benskinner havde Donatello ladet David<br />
beholde.