difoet-nyt 64.vp - heerfordt.dk
difoet-nyt 64.vp - heerfordt.dk
difoet-nyt 64.vp - heerfordt.dk
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
»Æg«-funktion:z=3exp(-3(x 2 +y 2 -1) 2<br />
G-bølge<br />
Mg 6[(OH) 8/Si 4O 10]<br />
Resonator<br />
Membran<br />
Kvarts<br />
Dielektrikum<br />
Det rum, vi er omgivet af, er ikke kun fyldt med<br />
naturligt forekommende elektromagnetiske bølger<br />
(sollys, magnetstorme) og kunstigt forekommende<br />
(radio, fjernsyn, mobiltelefoner), men<br />
også med gravitationsbølger af planetar, stellar<br />
og galaktisk herkomst.Gravitationsbølger er ikke<br />
kun bærere af livsvigtige, biotisk relevante informationer,<br />
der bl.a. styrer æggehvidesyntesen i<br />
hver eneste celle i vores organisme og fosterudviklingen.<br />
Disse bølger overfører også anselige mængder<br />
energi – et forhold der imidlertid stadig ligger<br />
uden for den officielle videnskabs interessesfære.<br />
Som stedbarn af den generelle relativitetsteori<br />
bliver gravitationsbølger den dag i dag<br />
fejlagtigt tolket som energiløse rum-tid-bølger,<br />
og der er i mere end 30 år brugt formuer i forsøget<br />
på at påvise dem.<br />
Udviklingen af G-elementet baserede sig på<br />
en simpel iagttagelse (Müller 1998): Under bestemte<br />
betingelser sker der en elektrostatisk opladning<br />
af naturlige lag eller kæder af silikater, fx<br />
lag af serpentin-kvarts. Det særlige ved dette i<br />
øvrigt almindeligt forekommende fænomen er<br />
imidlertid følgende: Mineralet lades hele tiden op<br />
af sig selv, også hvis man konstant afleder ladningen.<br />
Beregninger baseret på Global Scaling<br />
diføt <strong>nyt</strong> 64.1<br />
(se side 25) antyder, at det måske drejer sig om<br />
en naturlig gravielektrisk energiomformer. Denne<br />
hypotese kan man bekræfte gennem målrettede<br />
laboratorieeksperimenter.<br />
G-elementet består af en godt ledende (metallisk)<br />
»potte«, hvori der befinder sig et serpentin-<br />
hhv. kvartspulver adskilt af en ikke-ledende<br />
membran. Mellem to eksponentielt formede metalliske<br />
reflektorer (de bedste resultater blev opnået<br />
med »æggebæger«-formlen z=3exp(-3(x 2<br />
+y 2 -1) 2 ) »indfanges« en gravitationsbølge, der<br />
nu omdannes til en stående bølge og bringer resonatoren<br />
i svingninger. Således bliver der frembragt<br />
en forstærkereffekt, som tillader, at der<br />
fremkommer et delvis anvendeligt energiudbytte.<br />
Resonatorens egensvingninger ligger i området<br />
nogle Hz til kHz (overtoner), så at den tilsluttede<br />
lommelygteglødepære blafrer som et vokslys<br />
i vinden.<br />
G-elementet kan selvfølgelig ikke bruges som<br />
energikilde i en bil, og som batteri til et armbåndsur<br />
fylder det for meget. Men den fundamentale,<br />
naturvidenskabelige betydning af den<br />
gravielektriske effekt er indlysende, og konsekvenserne<br />
af denne opdagelse vil ikke kunne ignoreres.<br />
Hartmut Müller<br />
17