1,8mb - Dansk Vietnamesisk Forening
1,8mb - Dansk Vietnamesisk Forening
1,8mb - Dansk Vietnamesisk Forening
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Børnehospital Nr. 1 har fortsat brug for hjælp<br />
Vo Nhat Quang er ingeniør og har været<br />
ansat på Børnehospital Nr. 1 i 10 år. Han<br />
er leder af den medico tekniske vedligeholdesesafdeling<br />
på hospitalet, der bl.a. sørger<br />
for, at det nødvendige maskineri, og især det<br />
medicinske udstyr, er i orden. I alt er der seks<br />
ansatte, en ingeniør og yderligere fem teknikere.<br />
En stor del af Hospitalsindsamlingen er<br />
tidligere gået via ham. Han har flere gange<br />
været på efteruddannelse i Danmark, bl.a. på<br />
initiativ af DVF.<br />
- Børnehospitalet har udviklet sig enormt<br />
gennem de mange år, DVF har støttet det. Er det<br />
i orden, at indsamlingen nu fokuserer på andre<br />
hospitaler i provinsen?<br />
Børnehospital Nr. 1 er i dag meget bedre<br />
fungerende end for 10 år siden. Ingen tvivl<br />
om det. Vi har fået meget udstyr, som vi har<br />
haft stor gavn af. Men der er fortsat mangler.<br />
F. eks. er der kun 10 cpap systemer, som er<br />
meget vigtige i behandlingen af små børn med<br />
åndedrætsbesvær. Der er tale om systemer, der<br />
alle er indkøbt i Danmark. Ligeledes har vi<br />
modtaget en del brugte Siemens respiratorer,<br />
som også er meget anvendelige til behandling<br />
af små børn. Kompressorerne til vores centrale<br />
trykluft og vakuum forsyning kommer også<br />
1 · 2 0 0 8<br />
Ingeniør Vo Nhat Quang er en god ven af DVF. Han har gennem årene haft et godt samarbejde med hospitalsindsamlingen<br />
Meget af det udstyr, Børnehospital Nr. 1 har fået fra Danmark, er ved at være gammelt.<br />
Der er jævnligt behov for reservedele. Uden hjælp fra hospitalsindsamlingen vil det være svært at<br />
få købt dem, siger ingeniør Vo Nhat Quang, leder af vedligeholdelsesafdelingen på hospitalet<br />
Tekst og foto: Peter Wulff Kåri<br />
fra Danmark. Fælles for alt det modtagne<br />
udstyr er, at det nu er nogle år gammelt og<br />
derfor jævnligt behøver reservedele, som ikke<br />
kan fås i Vietnam.<br />
Det er derfor meget vigtigt for den forsatte<br />
brug af udstyret, hvis vi har mulighed for<br />
at indkøbe nogle få essentielle reservedele<br />
gennem indsamlingen.<br />
For nyt udstyr er der nok et større behov<br />
på provinshospitalerne.<br />
- Du er manden, der har fingeren på pulsen. Er<br />
det altid det udstyr, som du mener er mest påtrængende,<br />
hospitalet i sidste ende anmoder om?<br />
Systemet er kompliceret. Der er en scentifictechincal<br />
komite, der beslutter, hvad man skal<br />
bede om. Den består næsten udelukkende af<br />
læger.<br />
På lister, de sender til mig, nominerer jeg,<br />
hvad man har brug for – og anbefaler det<br />
over for komiteen, som derefter laver listen<br />
og sender den til Danmark.<br />
- Er du og lægerne og hospitalets ledelse altid<br />
enige om, hvad der er brug for?<br />
Jeg beder direktøren om at få bestemte<br />
genstande. Normalt kommer det på listen.<br />
Men I skal huske, at hospitalet er statsejet. Det<br />
er ikke altid, staten har nok penge til at købe<br />
VietNam<br />
A J O U R<br />
nyt udstyr. Vi har haft megen glæde af det<br />
udstyr, der er blevet sendt fra Danmark.<br />
- Du har været her i 10 år. Har du aldrig<br />
overvejet at søge et andet job?<br />
Jo, bestemt. Jeg kunne få 10 gange så meget<br />
i løn i et privat firma. Lønnen her er meget lav,<br />
og der er ikke nogen prestige i at vedligeholde<br />
udstyr. Det er kun når noget vigtigt går i stykker,<br />
at lægerne og ledelsen er opmærksomme<br />
på os.<br />
Da vi endelig efter flere års diskussion fik<br />
lov til at søge efter to yngre ingeniører til at<br />
styrke vores teknikenhed yderligere, kom der<br />
ingen anvendelige ansøgere.<br />
Så jeg er her stadigvæk som den eneste,<br />
hvilket jeg ikke synes er særligt betryggende<br />
for hospitalet, da der vil være mange ting som<br />
hurtigt vil ophøre med at fungere, hvis der<br />
skulle ske mig noget.<br />
Det er nok fordi jeg nu har været her så<br />
længe og føler det vil være forkert at rejse at<br />
jeg stadig er her. Udviklingen her i Vietnam er<br />
gået meget hurtig de senere år. Lønningerne<br />
er meget bedre i private firmaer. Men som sagt<br />
– jeg føler for hospitalet og måske vil noget af<br />
den økonomiske udvikling også komme til<br />
smitte af på min afdeling.<br />
S i d e 1 3