Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
overskuelige fremstilling <strong>af</strong> ritualet og os selv. Denne natur giver os principperne,<br />
hvorefter vi kan opfinde ritualer og ceremonier, men <strong>den</strong>ne natur er ikke noget, vi<br />
opfinder. Udtrykt på en lidt an<strong>den</strong> måde: de fremmede er ikke slet så fremmede,<br />
når det kommer til stykket. I Frazers egen kultur eksisterer de samme former for<br />
praksisser og forskellige former for liv, bygget på en fælles menneskelig natur<br />
(men de er ikke reducerbare til <strong>den</strong>ne (a. 3.2))!<br />
“Ja, diese Sonderbarkeit bezieht sich nicht nur auf die Ausdrücke ‘ghost’ und ‘shade’, und<br />
es wird viel zu wenig Aufhebens davon gemacht, dass wir das wort ‘Seele’, ‘Geist’<br />
(‘spirit’) zu unserem eigenen gebildeten Vokabular zählen. Dagegen ist es eine<br />
Kleinigkeit, dass wir nicht glauben, dass unsere Seele isst und trinkt.” (s.38,BüF)<br />
For alle mennesker udgør det at spise og drikke kilder til liv og død. Vi kaster alle<br />
en skygge der ligner et menneske, vi oplever alle regn, tor<strong>den</strong>, årstidernes skiften,<br />
sol, fødsel, død, familieliv etc. (s.34, BüF). Den menneskelige natur består dog<br />
ikke kun i oplevelsen <strong>af</strong> sådanne ’ydre’ karakteristika ved det menneskelige liv,<br />
men også i ’indre’. Vi kender <strong>den</strong>ne indre natur gennem vores erfaringer med<br />
andre mennesker. Vi har erkendt, hvad der er ‘ein allgemeiner Hang der Leute’. Vi<br />
kender ydermere <strong>den</strong>ne indre natur gennem ‘eine Erfahrung in unserm Innern’ ,<br />
dvs. gennem erfaringen <strong>af</strong> os selv og via introspektion. Det er <strong>den</strong> vi<strong>den</strong>, vi får fra<br />
vore erfaringer med os selv og andre, der gør beskrivelsen <strong>af</strong> St. Hans ritualet<br />
foruroligende. Den vi<strong>den</strong> fortæller os, at det er en mulighed for mennesker, for<br />
mig, på forskellig vis at være en del <strong>af</strong> det at brænde et levende menneske. Jeg kan<br />
være <strong>den</strong> som får ideen, at kvinder kan være hekse, <strong>den</strong>, der angiver kvin<strong>den</strong>, <strong>den</strong>,<br />
der sætter ild til bålet, <strong>den</strong>, hvis mor bliver brændt etc. Det er dette som giver en<br />
beskrivelse <strong>den</strong>s dybde – at <strong>den</strong> har en forbindelse med vores liv. Wittgenstein<br />
forklarer ikke, hvorfor mennesker handler på disse måder, og han evaluerer heller<br />
ikke deres handlemåde:<br />
“Ich habe nich gesagt, warum es zwischen <strong>den</strong> Mathematikeren nicht zum Streit kommt,<br />
sondern nur, dass es nicht zum Streit kommt.” (s.572,PU)<br />
Det er også en kendsgerning om det menneskelige liv, at vi faktisk bekriger og<br />
brænder hinan<strong>den</strong>, når det kommer til andre områder end matematikken. Frazer<br />
klargør derfor hverken oprindelsen til disse ritualer og praksisser eller vores<br />
foruroligelse, når vi hører om dem, ved at pege på noget historisk, fordi de har<br />
96