Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
det andet ved at tro, at det er filosofiens arbejde at løse vores moralske problemer,<br />
dvs. frelse os. Jeg vil efterfølgende diskutere det første problem ved at undersøge,<br />
hvad Wittgenstein skriver om forskellige livsformer. Jeg kommenterer kort det<br />
andet problem i slutningen <strong>af</strong> dette <strong>af</strong>snit.<br />
Jeg har hævdet, at Wittgenstein har et begreb, der er ækvivalent til Kierkegaards<br />
begreb eksistenssfære, nemlig begrebet ’livsform’ som er <strong>den</strong> mening, et liv kan<br />
udtrykke. Men ville Wittgenstein være enig i, at filosofien kan beskrive andre<br />
meningsstrukturer end begreber, som fx meningen med et ritual eller et liv? Det<br />
tror jeg, at han ville, fordi han begrænser sig ikke til kun at beskrive ords<br />
betydninger. I ’Lectures on religious Belief’ og i spredte bemærkninger i<br />
eksempelvis Vermischte Bemerkungen tager Wittgenstein de første skridt mod en<br />
filosofisk beskrivelse <strong>af</strong> <strong>den</strong> religiøse livsform, som er meget lig Kierkegaards<br />
beskrivelse <strong>af</strong> det religiøse liv. Wittgenstein viser os, at med hensyn til <strong>den</strong><br />
filosofiske beskrivelse <strong>af</strong> fx fænomenet sprog, der må vi – for at kunne give<br />
mening til hvad vi taler om – acceptere, at der er en mangfoldighed <strong>af</strong> irreducible<br />
funktioner <strong>af</strong> sproget. Sproget er ikke kun meningsfuldt på én måde (a. 1.2,2.1).<br />
Noget lignede er tilfældet, når det kommer til at beskrive meningen med et liv.<br />
Hvis vi ser på det menneskelige liv og fordomsfrit prøver at beskrive, hvad vi ser,<br />
så erfarer vi, at livet ikke kun er meningsfuldt på én måde, dvs. der er ikke kun en<br />
måde at være i ver<strong>den</strong> på, men en mangfoldighed <strong>af</strong> måder: “Das Hinzunehmende,<br />
Gegebende – könnte man sagen – seien Lebensformen.” (s.572,PU). Bevidsthe<strong>den</strong><br />
om <strong>den</strong>ne mangfoldighed kommer mere konkret til udtryk i ‘Bemerkungen über<br />
Frazers Gol<strong>den</strong> Bough’ (herefter BüF), hvor Wittgenstein kritiserer og korrigerer<br />
Frazers forklaringer <strong>af</strong> meningen med religiøse og magiske ritualer i andre<br />
kulturer. Jeg vil derfor præsentere <strong>den</strong>ne kritik i fire punkter:<br />
1)<strong>Wittgensteins</strong> hovedkritikpunkt er, at Frazers redegørelser <strong>af</strong> de magiske og<br />
religiøse ritualer ganske enkelt ikke formår at give mening til dem. Frazer ser og<br />
beskriver ritualerne som en form for vi<strong>den</strong>skab, og derfor anser han ritualerne for<br />
fejltagelser. Hvis man som en vi<strong>den</strong>skabelig hypotese hævder, at en person, fx en<br />
regnkonge, kan forårsage regn, så tager man ganske rigtigt fejl, da det er en<br />
på (§455,Z). Kierkegaard er interessant, fordi han skriver både som kristen og filosof. Hans<br />
indirekte kommunikation og begrebet om hjælpekunst er løsningen på dette dilemma.<br />
89