Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
sige, og vore børn må tilkæmpe sig <strong>den</strong>ne forståelse på ny, som de må lære at læse<br />
og gå. Forståelse går ikke automatisk i arv, som gener og ingeniørkunstens broer.<br />
3.2 Forklaring og retfærdiggørelse <strong>af</strong> sproget<br />
”Die Philosophie…erklärt…nichts.” (§126,PU), ”Denn sie kann ihn [<strong>den</strong><br />
tatsächlichen Gebrauch der Sprache] auch nicht begrün<strong>den</strong>.” (§124,PU).<br />
Wittgenstein skriver, at det ikke er filosofiens job at forklare, retfærdiggøre eller<br />
kritisere eksisterende sprogspil og praksisser. Filosofien skal heller ikke sk<strong>af</strong>fe<br />
disse et fundament. Men burde filosofien ikke gøre dette? Burde <strong>den</strong> ikke vise, at<br />
vores sprogspil er retfærdiggjorte ved at bevise, at når vi taler om ’Gud’, ’objekt’,<br />
’bevidstheder’, ’blå’ etc., så findes der faktisk noget ude i ver<strong>den</strong>, u<strong>af</strong>hængigt <strong>af</strong><br />
vores sprogbrug, som svarer til disse begreber? Disse u<strong>af</strong>hængigt eksisterende<br />
fænomener ville være det som retfærdiggjorde og sk<strong>af</strong>fede fundamentet til vores<br />
sprogbrug. Wittgenstein ville sige, at ønsket om at kunne retfærdiggøre<br />
grammatikken og vores sprogspils karakter stammer fra en filosofisk<br />
misforståelse: nemlig et misbrug <strong>af</strong> billedet <strong>af</strong> ver<strong>den</strong> og sproget som to separate<br />
’ting’. 100 Misbruget består i at tro, at man kan placere sig u<strong>den</strong>for dem begge og<br />
kontrollere, at sproget ’passer på’ ver<strong>den</strong>. Hvis det var muligt, kunne man sige, at<br />
vi havde forklaret vores sprogbrug, og at vi var retfærdiggjorte i forhold til<br />
virkelighe<strong>den</strong>. ”Man ist versucht, Regeln der Grammatik durch Sätze zu<br />
rechtfertigen von der Art ’Aber es gibt doch wirklich vier primäre Farben.’”<br />
(§331,Z). Men blot at hævde, at <strong>den</strong>ne retfærdiggørelse ikke er mulig, er ikke nok<br />
til at fjerne trangen til at give <strong>den</strong>. Det skal først vises. Alors!<br />
Hvad ville en sådan forklaring/retfærdiggørelse <strong>af</strong> vores sprogbrug beløbe sig til?<br />
Vi kunne tage udgangspunkt i begrebet ’smerte’ 101 . Fastlægges ordet ’smerte’s<br />
brug, dvs. dets betydning, <strong>af</strong> noget i virkelighe<strong>den</strong>, som eksisterer u<strong>af</strong>hængigt <strong>af</strong><br />
vores sprogspil? For at få et svar kunne man observere et lille barn, som endnu<br />
ikke har lært at tale. <strong>En</strong> dag stikker hun hån<strong>den</strong> ind i <strong>den</strong> tændte pejs for at holde<br />
100 Som før nævnt: At sige at sprog og ver<strong>den</strong> er to forskellige ”ting” er naturligvis i or<strong>den</strong>, hvis<br />
man dermed vil sige, at begrebet om en guitar ikke er en guitar.<br />
101 Hvad der følger er et primitivt eksempel, og selvfølgelig har de filosoffer, der vil retfærdiggøre<br />
og forklare vores sprog , som de vi<strong>den</strong>skabelige realister og visse former for naturalister, meget<br />
sofistikerede eksempler og teorier. Men jeg håber at indfange essensen <strong>af</strong> det billede, der ligger bag<br />
deres teorier.<br />
58