Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>af</strong>gøre en eventuel uenighed om disse udtalelser ved at holde dem op imod <strong>den</strong><br />
korrekte brug <strong>af</strong> vores ord.<br />
2.2 Filosofiens genstandsområde<br />
I naturlig forlængelse <strong>af</strong> konklusionen på det sidste <strong>af</strong>snit melder der sig en<br />
overvejelse om, hvad Wittgenstein mener, filosofiens genstandsområde er: Er det<br />
sproget, således at filosofi er en form for sprogvi<strong>den</strong>skab som lingvistik 54 ? Hævder<br />
Wittgenstein ikke, at filosofiens bemærkninger kun fortæller os, hvordan vi rent<br />
faktisk tænker, og ikke hvordan vi bør tænke? Med andre ord: I hvilken forstand<br />
skal man som filosof interessere sig for ’det tidslige og rumlige fænomen sprog’?<br />
Wittgenstein har et svar parat: ”…wir re<strong>den</strong> von ihr [dem räumlichen und<br />
zeitlichen Phänomen der Sprache] so, wie von <strong>den</strong> Figuren des Schachspiels,<br />
indem wir Spielregeln für sie angeben, nicht ihre physikalischen Eigensch<strong>af</strong>ten<br />
beschreiben.” (§108,PU, mk). Filosoffens beskrivelser skal ikke opfattes som<br />
beskrivelser <strong>af</strong> noget empirisk, forstået som ’beskrive noget fysisk’, eller ’lave en<br />
meningsundersøgelse over et ords brug’ (jf. a. 1.2). Filosoffen skal derimod<br />
beskrive reglerne for brugen <strong>af</strong> et ord. Filosoffen skal beskrive vores sproglige<br />
praksis, fordi reglerne for brugen <strong>af</strong> et ord kommer til udtryk dér. Wittgenstein<br />
bruger således udtrykket ’grammatik’ både om det, filosofien beskriver, dvs. vores<br />
begrebsver<strong>den</strong>s struktur, som <strong>den</strong> viser sig i reglerne for ords brug, og om de<br />
bemærkninger, der udgør disse beskrivelser, dvs. de grammatiske bemærkninger. 55<br />
De grammatiske bemærkninger giver udtryk til sproglige regler, og dermed er de<br />
normative. De fortæller os, hvad vi bør sige, hvis vi vil sige noget meningsfuldt:<br />
”Nun, nur ich kann wissen, ob ich wirklich Schmerzen habe; der Andere kann es<br />
nur vermuten. – Das ist in einer Weise falsch, in einer andern unsinnig.”<br />
(§246,PU,mk). Citatet indeholder ikke en empirisk, men en begrebslig<br />
konstatering. Grammatikken står i samme relation til sprogbrugen som<br />
spillereglerne til spillet. Den definerer sprogspillet, dets pointe, karakter og form.<br />
Dette skal ikke forstås således, at <strong>den</strong> normativitet, som de grammatiske<br />
bemærkninger besidder, er en, filosofien tilfører dem. Tværtimod: de udtrykker,<br />
54 Denne udlægning forsvares fx <strong>af</strong> Hilmy i The later Wittgenstein.<br />
55 Hacker i Insight and Illusion.<br />
36