Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Min læser vil muligvis gerne se mig få noget jord under neglene ved at diske op<br />
med et konkret eksempel på en overskuelig fremstilling <strong>af</strong> vores grammatik for at<br />
konkretisere ideen. Men jeg vil ikke påbegynde endnu en begrebslig undersøgelse<br />
udover <strong>den</strong>, jeg laver <strong>af</strong> begrebet ’filosofi’, da det ville blive et for omfattende<br />
projekt. Specialet i sig selv må tjene som eksempel på, hvad en overskuelig<br />
fremstilling <strong>af</strong> grammatikken for et ord kan beløbe sig til.<br />
<strong>Wittgensteins</strong> forhold til <strong>den</strong> øvrige filosofiske tradition er et omdiskuteret emne,<br />
og det er berigende at undersøge. Grun<strong>den</strong> til, at jeg ikke gør mere ud <strong>af</strong> emnet, er,<br />
at i <strong>Wittgensteins</strong> øjne er det ikke <strong>den</strong> filosofiske tradition som sådan, man som<br />
filosof kæmper imod – det er derimod sproget selv, der er ’fjen<strong>den</strong>’. Grun<strong>den</strong> til<br />
dette er, som vi har set i dette <strong>af</strong>snit, at det overvejende er sproget, der leder os ud i<br />
de filosofiske problemer. Sproget indeholder fælder for filosoffer, og <strong>den</strong> utrænede<br />
eller uopmærksomme tænker vader troskyldigt ind i dem, da de første skridt synes<br />
så indlysende rigtige og uskyldige 53 : ”Der entschei<strong>den</strong>de Schritt im<br />
Taschenspielerkunststück ist getan, und gerade er schien uns unschuldig.”<br />
(§308,PU). Faktisk siger Wittgenstein, at det ofte er præcis de ting, vi er<br />
umiddelbart fristede til at sige, når vi giver os til at filosofere, at filosoffen skal<br />
behandle ekstra varsomt: ”Was wir in so einem Fall ’zu sagen versucht sind’, ist<br />
natürlich nicht Philosophie; sondern es ist ihr Rohmaterial.” (§254, PU). Dette gør<br />
det klart, at de <strong>af</strong>grænsninger <strong>af</strong> ’negativt rum’, som Wittgenstein altid foretager i<br />
sine begrebslige undersøgelser, er en essentiel og ikke overflødig del <strong>af</strong><br />
undersøgelsen. Eftersom filosofiske problemer er misforståelser, hænger det at<br />
fjerne dem uløseligt sammen med at sige noget om, hvordan vi ikke skal forstå det<br />
givne begreb, og hvorfor vi ikke skal forstå det således. Ved at dreje vores hoveder<br />
væk fra alle de forkerte retninger, vi er tilbøjelige til at se i, får Wittgenstein også<br />
indirekte peget i <strong>den</strong> retning, vi bør se. Fordi sproget er ’fjen<strong>den</strong>’, bliver det<br />
relevante i <strong>Wittgensteins</strong> øjne ikke at gøre op med de filosoffer, der konkret er gået<br />
i sprogets fælder, men det vigtige bliver at få sat advarselsskilte op på de veje, der<br />
fører ind i fælderne. Et fokus på et opgør med konkrete filosoffer kunne meget let<br />
lede os til at overse, hvor radikale og vidtrækkende konsekvenser <strong>Wittgensteins</strong><br />
53 Et velkendt problem i argumentationsteori.<br />
34