Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Gebrauch unserer Wörter nicht übersehen. – Unserer Grammatik fehlt es an<br />
Übersichtlichkeit.” (§122,PU).<br />
Lad os kort vende tilbage til de fænomenologiske betragtninger og Augustin i<br />
<strong>af</strong>snit 1.1. Husk, at Augustin bemærkede, at fortid og fremtid ikke eksisterer nu, og<br />
at nuet ingen udstrækning har. Denne beskrivelse <strong>af</strong> ti<strong>den</strong>, disse grammatiske<br />
betragtninger (§ 90,PU), er ikke på nogen måde forkerte. Det er ganske rigtigt,<br />
hvad vi siger om ti<strong>den</strong>. Men de forvirrer Augustin: ’Hvordan kan jeg måle noget,<br />
som enten ikke er mere eller ingen udstrækning har? Ti<strong>den</strong> er en underlig ting.’.<br />
Men ti<strong>den</strong> er netop ikke nogen ting. Augustin misforstår meningen med de<br />
talemåder, vi har om tid. Derved kommer han til at tænke om ti<strong>den</strong> og det at måle<br />
<strong>den</strong> på en forkert måde, nemlig som om ti<strong>den</strong> var et stuebord. Et stuebord u<strong>den</strong><br />
udstrækning er i sandhed et besynderligt bord og meget svært at måle! Men dette<br />
billede udgør en misforståelse, og det forhindrer ham i at være tilfreds med de<br />
grammatiske bemærkninger om ti<strong>den</strong>, han begyndte med. Billedet forhindrer ham<br />
således i at være i stand til at se efter, hvordan vi forstår og bruger begrebet tid.<br />
Misforståelsen får ham i stedet til at konstruere en løsning på sit problem, hvori<br />
ordet får en helt ny betydning, som derfor ikke kaster lys på det, filosoffen startede<br />
med at ville forstå.<br />
”Einer könnte sagen ’Ein Satz, das ist das Alltäglichste von der Welt’, und der Andre:<br />
’Ein Satz – das ist etwas sehr Merkwürdiges!’ - Und dieser kann nicht: einfach<br />
nachschauen, wie Sätze funktionieren. Weil die Formen unserer Ausdrucksweise, die<br />
Sätze und das Denken betreffend, ihm im Wege stehen.” (§93,PU).<br />
Wittgenstein hævder altså, at <strong>den</strong>, som først bevæger sig ind i <strong>den</strong> tåge, der kan<br />
opstå, når man forsøger at besvare et filosofisk spørgsmål, ikke længere er i stand<br />
til at se efter, hvordan vore begreber fungerer til daglig, fordi vore udtryksformer<br />
står i vejen, og får vedkommende til at søge efter <strong>den</strong> forkerte form for svar.<br />
Filosoffen kan ikke længere se, at det, han søger, ikke ligger skjult, men at det hele<br />
foregår med almindelige midler. ”- Denn, dass es mit gewöhnlichen Dingen<br />
zugeht, das zu sehen, verhindern uns auf mannigfache Weise unsere<br />
Ausdrucksformen, indem sie uns auf die Jagd nach Chimären schicken.” (§94,PU).<br />
27