Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
Ikonoklastiske refleksioner En diskussion af den sene Wittgensteins ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
information om X. Denne form for spørgsmål kan underdeles i en lang række<br />
forskellige spørgsmål, som fx spørgsmål om X’s historie, X’s kemiske opbygning,<br />
X’s vægt, X’s biologiske natur, X’s fysiske karakteristika etc. Den an<strong>den</strong> form for<br />
spørgsmål spørger efter definitionen på eller essensen <strong>af</strong> X. Wittgenstein hævder,<br />
at de filosofiske spørgsmål er <strong>af</strong> <strong>den</strong> sidste slags: de er udtrykt i, og handler om<br />
dagligsprogets begreber (a. 1.1). Han hævder desu<strong>den</strong>, at et ords betydning er<br />
fastlagt <strong>af</strong> dets brug (a.1.2). Derfor bør filosoffen beskrive <strong>den</strong> praksis, vi har med<br />
et givet ord, for at besvare sine spørgsmål. Den filosofiske metode, Wittgenstein<br />
anbefaler, er derfor en deskriptiv metode. Det er vigtigt at bemærke, at<br />
Wittgenstein ikke siger, at filosoffen kun skal se på de sammenhænge, hvori ordet<br />
ytres eller skrives. Det han ønsker, at vi skal gøre, er, at se på de kontekster i livet,<br />
hvor vi kunne og burde anvende dette ord om et fænomen. Her viser betydningen<br />
<strong>af</strong> et givet ord sig restløst (§395,427,433 ÜG) og en undersøgelse og beskrivelse <strong>af</strong><br />
disse kontekster vil derfor besvare det filosofiske spørgsmål.<br />
Flere har på dette stadie i <strong>Wittgensteins</strong> tænkning kritisk spurgt: ’Men beskriver<br />
Wittgenstein selv <strong>den</strong> faktiske brug <strong>af</strong> sproget?’. 18 <strong>En</strong>, der spørger således, kunne<br />
tage sit udgangspunkt i, at Wittgenstein hævder, at der er forskel på begreberne<br />
’årsag’ og ’grund’, således at de to ord hører hjemme i hvert deres selvstændige<br />
perspektiv på mennesket og ver<strong>den</strong>. 19 Når vi taler om grunde, taler vi fx om<br />
normativitet, begrundelser <strong>af</strong> handlinger, vi taler om personer, vi forudsætter<br />
ansvar, fornuft og frihed hos <strong>den</strong> handlende, og vi spørger folk selv om grun<strong>den</strong> til<br />
deres handling etc. Vi kan sige at ’grund’ hører hjemme i et perspektiv på<br />
mennesket som menneske. Taler vi derimod om årsager, taler vi fra et<br />
deterministisk perspektiv, der er udformet med begreber som nødvendighed,<br />
lovmæssigheder, objekter, hændelser, naturlove, automatik, forudsigelse, årsag og<br />
virkning. I dette perspektiv er mennesket en ting på lige fod med alle andre ting.<br />
Det er styret <strong>af</strong> årsager u<strong>den</strong>for og in<strong>den</strong>i sig. Det er underlagt naturlove i lige så<br />
høj grad som en virus, klipper og orkaner er det. Vi spørger ikke folk selv om<br />
årsagen til det, de gjorde, men undersøger deres forhistorie ’udefra’ for at<br />
18 Fx Findlay i Wittgenstein: a Critique.<br />
19 Wittgenstein skelner mellem ’grund’ og ’årsag’ i §325,PU og §74,130,429,474, Über Gewissheit<br />
(herefter ÜG).<br />
15