Energi til fremtiden – med Risø fra atomkraft til bæredygtig energi
Energi til fremtiden – med Risø fra atomkraft til bæredygtig energi
Energi til fremtiden – med Risø fra atomkraft til bæredygtig energi
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
lat ind i billedet, en makroalge, der som navnet antyder ligner grøn salat, og som danner flager på flere<br />
meter på hvert led. Ideen om at bruge søsalaten som basis for biobrændstof stammer <strong>fra</strong> Danmarks<br />
Miljøundersøgelser, der har undersøgt algen og fundet ud af, at dens vækstrate er enorm: Starter man<br />
<strong>med</strong> en kvadratcentimeter alger, så vil de i løbet af 26 dage vokse <strong>til</strong> en kvadratmeter! Samtidig inde-<br />
holder søsalaten samme store mængde kulhydrater som hvede og majs.<br />
Forskere på <strong>Risø</strong> undersøger nu algens brugbarhed som råvare <strong>til</strong> produktion af bioethanol og biogas.<br />
Også DONG er involveret, for søsalat vokser ekstra godt, hvis det får en stor dosis CO . Så hvis<br />
2<br />
man kunne bruge CO <strong>fra</strong> kulkraftværkerne <strong>til</strong> at dyrke søsalaten, ville man have noget nær det per-<br />
2<br />
fekte biobrændstof: En type benzin, der ikke blot i sig selv var noget nær CO -neutral, men som også<br />
2<br />
hjalp kraftværkerne <strong>med</strong> at slippe af <strong>med</strong> store dele af deres CO -udledning.<br />
2<br />
Fra stål <strong>til</strong> haMp<br />
<strong>Risø</strong>s forskning i de fysiske materialer, der skulle <strong>til</strong> for at bygge reaktorer og anlæggene omkring dem<br />
omfattede blandt andet forskning i aluminiumtyper, der havde gode varmeegenskaber, høj styrke og<br />
lang holdbarhed. Og man så også på, hvordan man kunne bruge fibre af forskellige art, f.eks. glasfibre,<br />
<strong>til</strong> at styrke metallerne. Det var en forskning og en indsigt, <strong>Risø</strong> skulle få god brug af, da <strong>energi</strong>krisen<br />
kom i 1970’erne, samtidig <strong>med</strong>, at befolkningens og politikernes modstand mod <strong>atomkraft</strong> steg. Nu<br />
blev vindmøller et kerneområde for <strong>Risø</strong>, og for Afdelingen for Materialeforskning var udfordringen<br />
klar: at skabe materialer <strong>til</strong> vindmøllevinger, der var lette, men kunne tåle at blive vredet, trukket og<br />
presset i enhver form for vindstyrke igennem deres 20-årige levetid. Ingen smal opgave, for analyserne<br />
viste, at en vindmøllevinge igennem sin levetid bliver bøjet et par 100 millioner gange.<br />
Ideen var <strong>med</strong> det samme at lave vingerne ud af polyester kombineret <strong>med</strong> stærke glasfibre, et<br />
kompositmateriale, der i langt højere grad kunne modstå vridninger. Forskellige sammensætninger<br />
af plast og fibre fik testet deres egenskaber i <strong>Risø</strong>s ’maskiner <strong>til</strong> mekanisk afprøvning’, maskiner der<br />
trykker og strækker et materiale i op <strong>til</strong> en million gange på et døgn. Erfaringen og dataene <strong>fra</strong> <strong>Risø</strong>s<br />
undersøgelser blev brugt af den lille, nye vindmølleindustri <strong>med</strong> Vestas og LM Glasfiber i spidsen <strong>til</strong><br />
at skabe deres første vindmøller. Nu er både Vestas og LM Glasfiber giganter inden for vind<strong>energi</strong>en,<br />
men <strong>Risø</strong> har stadig kontrakt <strong>med</strong> dem om at afprøve deres materialekonstruktioner.<br />
I begyndelsen af 1990’erne startede <strong>Risø</strong> sammen <strong>med</strong> Danmarks Tekniske Universitet og Den<br />
Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole et forskningsprogram, der skulle undersøge brugen af cellulosefibre<br />
<strong>–</strong> plantefibre <strong>–</strong> bundet sammen <strong>med</strong> plast.<br />
BIOBRæNDSEL OG BIOMATERIALER EnErgI tIl frEmtIdEn<br />
3