Mediefag, hold 2 - Rybners
Mediefag, hold 2 - Rybners
Mediefag, hold 2 - Rybners
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Mette Sanker – Esbjerg Handelsgymnasium 2011<br />
Undervisningsbeskrivelse: <strong>Mediefag</strong> <strong>hold</strong> 2<br />
Termin Skoleåret 2010-2011.<br />
Undervisningen afsluttes:<br />
Maj 2011<br />
Institution Esbjerg Handelsgymnasium<br />
Uddannelse HHX (hh3)<br />
Kernestof <strong>Mediefag</strong>.dk samt Fokus
Fag og niveau <strong>Mediefag</strong> C<br />
Lærer Mette Sanker<br />
Hold <strong>Mediefag</strong><br />
Antal timer<br />
Eksamen<br />
2 x 80 minutter ugentligt<br />
Mundtlig: 30 min forberedelse -> 30 min eksamen
Oversigt over gennemførte undervisningsforløb<br />
Titel 1 Filmhistorie/kameratræning (bilag 1)<br />
Titel 2 Filmanalyse/storybord/manus<br />
Titel 3 Tarantino (bilag 2)<br />
Titel 4 Tv-nyheder<br />
Titel 5 Fra ord til billede. Fristeren. (bilag 3)<br />
Titel 6<br />
Praktisk<br />
forløb<br />
Titel 7<br />
Praktisk<br />
forløb<br />
Træningsprojekt – film<br />
Tema: Venskab<br />
(bilag 4)<br />
Eksamensprojekt – film. Tema: frit valg!<br />
(bilag 5)
Titel 1<br />
Ind<strong>hold</strong><br />
Omfang<br />
Særlige<br />
fokuspunkter<br />
Væsentligste<br />
arbejdsformer<br />
Filmhistorien<br />
Filmhistorien er blevet gennemgået ved at vise klip fra centrale filmhistoriske<br />
værker som blev præsenteret og så efterfølgende blev diskuteret<br />
Filmhistorien: Focus – Katz/Poulsen, Gyldendal, 1997 s.90-173<br />
<strong>Mediefag</strong> C (grundbog)<br />
Klip fra: Se bilag 1<br />
Eleverne har gruppevis arbejdet med forskellige filmiske perioder og har I<br />
den forbindelse fremvist selvvalgte klip, der understreger periodens<br />
særkender.<br />
August 2010<br />
At introducere eleverne til filmens produktionsmæssige og udtryksmæssige<br />
udvikling fra den første film til nu. At eleverne får kendskab til forskellige<br />
perioders store filmmennesker.<br />
Klasseundervisning/ læreroplæg/gruppearbejde
Titel 2<br />
Ind<strong>hold</strong><br />
Omfang<br />
Særlige<br />
fokuspunkter<br />
Væsentligste<br />
arbejdsformer<br />
Filmanalyse/storyboard/manus<br />
Eleverne blev bekendt med de vigtigste filmanalytiske begreber og lærte at<br />
analysere film. Analysen foregik såvel i plenum som i en større værkanalyse<br />
Filmisk tid og rum – Focus ,Katz/Poulsen, Gyldendal 1997, s. 27-29<br />
Film og tv-analyse –Focus – Katz/Poulsen, Gyldendal ,1997, s. 43 –47<br />
Autonomiforløb – selvvalgte film<br />
Løbende<br />
Kompetencer, læreplanens mål, progression<br />
Forløbet<br />
• giver eleverne de nødvendige redskaber til at analysere levende<br />
billeder.<br />
• udvikler elevernes evne til at analysere, perspektivere og vurdere<br />
danske og internationale medieproduktioner inden for fiktion, fakta<br />
samt blandinger mellem disse former<br />
• lærer eleven konkret at benytte filmanalytiske begreber samt at<br />
for<strong>hold</strong>e sig kritisk og analyserende til fiktionsfilm og anvendte<br />
efterfølgende denne viden i en analyse af en selvvalgt film<br />
• ud fra et kort tekstmateriale lærer eleverne at omforme tekst til<br />
billede – storyboard/manus udarbejdes.<br />
Klasseundervisning. Gruppearbejde – med introduktion og vejledning af<br />
lærer. Præsentation af selvvalgte analyseobjekter/genrer på klassen.
Titel 3<br />
Quentin Tarantino<br />
Ind<strong>hold</strong> Med udgangspunkt i Quentin Tarantinos film ’Pulp Fiction” samt<br />
”Reservoir Dogs” har vi tegnet et instruktørportræt og set på<br />
Tarantinos særlige teknikker/særkender i det hele taget.<br />
Omfang<br />
4 lektioner<br />
Særlige fokuspunkter Det postmoderne<br />
Klippeteknik<br />
Casting<br />
Kernestof: Tarantinokompendie – vedhæftet skema i Lectio.msa<br />
Væsentligste arbejdsformer Klasserumsarbejde
Titel 4<br />
TV-nyheder<br />
Ind<strong>hold</strong> Forløb om tv-nyheder (DR1 & TV2)<br />
Omfang<br />
Særlige fokuspunkter Kompetencer, læreplanens mål, progression<br />
Kernestof: Analyseark til tv-reklamer + udleveret tekstmateriale<br />
Fokus: s. 207-224<br />
Væsentligste arbejdsformer Klasseundervisning
Titel 5 Fra tekst til billede. Fristeren/Biller<br />
Ind<strong>hold</strong> Eleverne har læst en novelle og har herudfra udarbejdet<br />
storyboard til en kortfilm. Se bilag 3<br />
Omfang<br />
4 lektioner, vinter 2010<br />
Særlige fokuspunkter At eleverne tvinges stil at tænke i billeder ud fra et bundet oplæg.<br />
Væsentligste arbejdsformer Klasseundervisning; gruppearbejde
Titel 6: Praktisk forløb<br />
Kameratræning<br />
Ind<strong>hold</strong> Kortfilm: eleverne har produceret en præsentationsvideo over<br />
emnet ’Venskab’ – ingen redigering mulig<br />
Omfang<br />
Særlige fokuspunkter<br />
Væsentligste arbejdsformer Klasseundervisning; gruppearbejde
Forløb 7: Praktisk forløb Eksamens-film-projekt : Frit emne/genre<br />
Ind<strong>hold</strong> Praktisk planlægning og produktion af eget filmprojekt.<br />
Varighed højst 5 minutter<br />
Omfang<br />
Proces: Brainstorm, synopsis og storyboards, produktionsplan.<br />
Produkt: Filmen brændes på V-CD/DVD i 2 eksemplarer.<br />
Anvendt litteratur og andet undervisningsmateriale fordelt på<br />
kernestof og supplerende stof:<br />
1) <strong>Mediefag</strong>.dk<br />
2) Filmens opbygning : Katz/Poulsen, Focus,<br />
Gyldendal,1997 s. 12-42<br />
3) Filmproduktion: Katz/Poulsen – Focus, Gyldendal ,1997. s. 48-80<br />
Forår 2011<br />
Særlige fokuspunkter Praktisk forløb med fokus på bekendtgørelsens krav til:<br />
Væsentligste<br />
arbejdsformer<br />
betjene optage- og redigeringsudstyr<br />
− planlægge og gennemføre en medieproduktion i grupper<br />
− bestemme faserne i arbejdet med en medieproduktion<br />
− anvende film- og tv-sprogets terminologi i forbindelse med en<br />
medieproduktions faser<br />
− tilpasse udtryksform til ind<strong>hold</strong> og målgruppe<br />
− udarbejde synopsis og storyboard<br />
− anvende dramaturgiske grundprincipper<br />
− for<strong>hold</strong>e sig analytisk til produktionsprocessen og deres egen<br />
produktion.<br />
Gruppebaseret projekt-arbejde.
Bilag 1<br />
Filmhistorie<br />
August 2010<br />
I de næste 2 blokke skal vi arbejde med følgende perioder indenfor filmhistorien:<br />
1895-1930<br />
1930-1950<br />
1950-1970<br />
1970-1990<br />
1990-2010<br />
Når vi ser på filmhistorie kan I finde info i såvel <strong>Mediefag</strong>.dk samt i Fokus. Kristian<br />
har filmmagasinet Ekko stående – det kan måske også inspirere <br />
Herudover kan I finde relevante oplysninger på www.imdb.com samt<br />
www.youtube.com, hvor der er adgang til en del filmcitater (søg f.eks. på titel eller<br />
instruktør). Jeg har lagt klip ind nedenfor, som I kan bruge, men find lige minimum 3<br />
ekstra klip pr. periode.<br />
Bestem karakteristika for perioden ud fra følgende fokuspunkter:<br />
• Hvad sker der med filmbranchens udvikling?<br />
• Se på teknologi (teknikkens udvikling)<br />
• Se på genrer<br />
• Præsenter de vigtigste instruktører og skuespillere<br />
• Nævn de vigtigste film (både DK & udland)
1895-1930<br />
http://www.youtube.com/watch?v=4nj0vEO4Q6s (1895 Lumiére)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=lkDHAnyf8T4&mode=related&search<br />
(Caligari 1920)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=W5mtaQm5lSI (Potemkin 1925)<br />
1930-1950<br />
http://www.youtube.com/watch?v=ZOadTflvdBg (1932, Flowers/Disney)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=zyv19bg0scg (trailer for Citizen Kane 1941)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=BWGb8zJmk-I&mode=related&search (endnu<br />
en trailer)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=6Zk-cZLFGZw (The Third Man – trailer)<br />
1950-1970<br />
http://www.youtube.com/watch?v=0nn1VO1HIPk (Touch of Evil, Orson Welles<br />
1958)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=GKN1T3K1idg&mode=related&search=<br />
La Dolce Vita/Fellini (1960)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=LY-lJXCkw_U<br />
(Hitchcock cameos…)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=sdrDpELNbks<br />
(Hitchcock/Psycho/1960)<br />
http://www.youtube.com/watch?v=-xIV8_x_V48&mode=related&search=
(Hitchcock/The Birds/1963)<br />
1970-1990<br />
http://www.youtube.com/watch?v=mjqixHHHX2M<br />
The Godfather/Francis Ford Coppola/1972<br />
http://www.youtube.com/watch?v=9gvqpFbRKtQ<br />
Star Wars/George Lucas/1977<br />
http://www.youtube.com/watch?v=G5ENPlaowMQ<br />
The Deerhunter/Michael Cimino/1978<br />
http://www.youtube.com/watch?v=Rbb5-WZ1VSw<br />
Blue Velvet (trailer)/David Lynch/1986<br />
1990-2010<br />
http://www.youtube.com/watch?v=EgtPRcqKNBo&mode=related&search=<br />
QuentinTarantino/Reservoir Dogs/1992<br />
http://www.youtube.com/watch?v=SeIA_zNJ7ao<br />
Lars Von Trier/Breaking the Waves/1996<br />
http://www.youtube.com/watch?v=2_OwUqJDNQE<br />
Anders Thomas Jensen/Blinkende Lygter/2000<br />
http://www.youtube.com/watch?v=mV912uiRM_A&feature=fvste3<br />
Danny Boyle/Slumdog Millionaire/2008<br />
http://www.youtube.com/watch?v=2LQkTQ1foSU&feature=fvsr<br />
James Cameron/Avatar/2009<br />
http://www.youtube.com/watch?v=66TuSJo4dZM<br />
Christopher Nolan/Inception/2010
Bilag 2<br />
Tarantino tager blodig affære<br />
EKKO 20, november 2003<br />
Med Pulp Fiction blev Quentin Tarantino sin generations hippeste og<br />
mest indflydelsesrige filminstruktør. Efter seks års tavshed er han<br />
tilbage med Kill Bill, der fortsætter hans fascination af vold og<br />
filmreferencer.<br />
Af Flemming Kaspersen<br />
Egentlig minder Quentin Tarantinos karriere mere om en popstjernes end<br />
om en filminstruktørs. Han kom fra bogstaveligt talt ingenting i 1992,<br />
instruerede tre en halv film, skrev en håndfuld andre, blev både<br />
Hollywoods og filmfeinschmeckernes darling – og så forsvandt han<br />
sporløst igen, efter bare fem år.<br />
Nu, seks år efter den afdæmpede Elmore Leonard-filmatisering Jackie<br />
Brown (1997), er han tilbage igen med Kill Bill. En film – eller rettere to<br />
film, idet den kommer i to dele – som enten kan bekræfte hans position<br />
som en af amerikansk films talentfulde enere eller henvise ham til<br />
døgnfluernes division. Ligesom i popmusik er seks år lang tid i<br />
Hollywood.<br />
En ny generation<br />
Tarantino var et brud med den forrige store generation af amerikanske<br />
filminstruktører: Martin Scorsese, Steven Spielberg, Francis Ford<br />
Coppola, George Lucas og de andre 1970’er-instruktører, der med rødder i de amerikanske<br />
universiteters filmskoler sprængte Hollywoods traditionsbundne studiesystem. Her var en ung<br />
instruktør, som ikke kom fra filmskolen, men fra en videobutik – i hvert fald hvis man skal tro<br />
Tarantinos egen, noget simplificerede (og selvmytologiserende) karrierebeskrivelse.<br />
Debutfilmen Reservoir Dogs fra 1992 var en kriminalfilm, der virkede nærmest som skabt til at<br />
sætte instruktørens navn på landkortet: stiliseret action, en fragmenteret fortællestruktur, et væld af<br />
referencer til andre film, chokerende vold samt selvfølgelig Tarantinos usædvanligt skarpe<br />
replikker. At åbne en kriminalfilm med en længere verbal dissekering af Madonnas Like a Virgin<br />
var utvivlsomt noget nyt.<br />
Reservoir Dogs gjorde Tarantino til et navn i cineastkredse. Men ingen kunne på baggrund af en<br />
talentfuld kultfilm have forventet, hvad han skulle præstere to år senere. Pulp Fiction (1994) vandt<br />
De Gyldne Palmer i Cannes og blev en af den slags sjældne film, som både fik kommerciel succes<br />
og status som rendyrket kultfilm. Den er uden tvivl en af 1990’ernes vigtigste amerikanske film. I<br />
1995 blev Tarantino i den britiske avis Sunday Times ligefrem udråbt til den syvende bedste<br />
filminstruktør nogensinde (foran folk som Scorsese og Stanley Kubrick!), ligesom Pulp Fiction<br />
blev stemt ind som den syvende bedste film nogensinde.
Det virker i dag en kende hysterisk, men det er en god illustration af, hvor præcist Tarantino ramte<br />
tidsånden. Pulp Fiction er et formidabelt eksempel på populærkulturel timing: den rette film på det<br />
rette tidspunkt! Var filmen kommet fem år tidligere eller fem år senere, var den sandsynligvis endt<br />
som en kultfilm for de indviede. I dag står den som et af sin generations filmiske pejlemærker.<br />
Film og nostalgi<br />
I et nyligt interview i det britiske filmtidsskrift Sight & Sound har Tarantino udtalt: ”Hvis jeg<br />
nogensinde mistede min interesse for at se film, ville jeg miste alt det, jeg har at tilbyde som<br />
filmmager.”<br />
Tarantino er filmfanatikeren, som har fået lov til at lave film selv. Hans film er stoppet til randen<br />
med henvisninger til andre film. Det strækker sig fra hans brug af særlige subgenrer (for eksempel<br />
hans opdatering af kupfilmgenren i Reservoir Dogs eller kung fu- og samuraifilm i Kill Bill) til lån<br />
fra enkelte film – i form af genbrug af plots, detaljer i kostumer, karakterer, musik,<br />
kameraindstillinger og mere. Intet er for småt eller for stort til at finde vej til Tarantinos univers.<br />
I den sammenhæng må Kill Bill betegnes som noget nær et delirium af referencer. Her er alt<br />
tilsyneladende en reference til film, som Tarantino har set, og selv kalder han meget passende Kill<br />
Bill for sin ultimative ”film-film”.<br />
Det forbløffende ved Tarantino er, at han netop i kraft af sine mange lån og referencer formår at<br />
skabe originale film med et unikt univers. Hans styrke er måske, at det kræver en god portion<br />
nørdviden at opdage hans henvisninger og lån. Så det at afsløre ham er ensbetydende med at blive<br />
lukket ind i hans eksklusive klub. På den måde fungerer hans film som et indforstået spil med<br />
tilskueren: Hvor mange referencer kan du finde?<br />
Han er en meget moderne – nogen vil sige postmoderne – instruktør. Men der er en<br />
bemærkelsesværdig tone af nostalgi i Tarantinos mange lån og referencer. Ikke mindst musikken<br />
har en helt central plads i hans film. Når han ledsager forteksterne til Pulp Fiction med 60’er-surf<br />
rock, når han lader torturscenen i Reservoir Dogs akkompagnere af et sejt funky 70’er-nummer,<br />
eller når han under forteksterne til Kill Bill særdeles effektfuldt bruger Nancy Sinatras Bang Bang<br />
(My Baby Shot Me Down), handler det ikke om at tidsfæste handlingen, sådan som man traditionelt<br />
bruger periodemusik på film. Tarantinos film foregår tydeligvis i nutiden. Hos ham aktiverer<br />
musikken i stedet en nostalgi, som understreger, at det hele først og fremmest handler om film.<br />
Man kan argumentere for, at Tarantino langt fra er den kolde stilist, som han ofte er blevet beskyldt<br />
for at være. Han er tværtimod en gennemført personlig instruktør, som kan dét sjældne at lukke<br />
publikum ind i sin egen private verden.<br />
Også hans valg af skuespillere trækker på denne nostalgi. Tag for eksempel castingen af John<br />
Travolta i Pulp Fiction. I Travoltas rolle som den på én gang cool og lidt sjaskede lejemorder<br />
trækker Tarantino både på hans image som forsuttet Hollywood-has-been (hvad Travolta i sandhed<br />
var før Pulp Fiction) og på hans retro-charme (ikke mindst i dansescenen med Uma Thurman) og<br />
karisma som skuespiller. Resultatet er en figur, som fungerer på en række planer: en overbevisende<br />
og engagerende karakter, en filmstjerne og et popkulturelt koryfæ. Noget lignende – og her er vi<br />
virkelig ude i ægte cineast-referencer – gør han med sin fine brug af den japanske karatelegende<br />
Sonny Chiba i Kill Bill.
Den ironiske generation<br />
Som nævnt ramte Tarantino tidsånden – denne flygtige, uhåndgribelige størrelse – lige på kornet<br />
med Pulp Fiction. Og hans karrieres første del, 1992-97, falder meget godt sammen med det, der<br />
allerede dengang blev kaldt ”den ironiske generation”. Herhjemme blev den blandt andet<br />
repræsenteret af Casper Christensen og Tæske<strong>hold</strong>et (humor uden moralske skrupler), tvprogrammet<br />
Gotha (nostalgi og populærkultur med DR 2s blå stempel) og en ny dyrkelse af<br />
ironiske stand up-komikere. Karakteristisk for denne ironiske generation var en udpræget brug af<br />
referencer og nostalgi og en frasigelse af moralske absolutter – træk, der også kendetegner<br />
Tarantino.<br />
Det er således interessant at kigge på en anden af periodens vigtige amerikanske film, nemlig Oliver<br />
Stones Natural Born Killers fra 1994, samme år som Pulp Fiction. Filmen om to unge morderes<br />
dødsrejse gennem USA er baseret på et manuskript af Tarantino. Den blander vold og humor på<br />
tidstypisk vis. Men humoren er mere besk og satirisk, og som alle Oliver Stones film er Natural<br />
Born Killers en utvetydigt moralsk film.<br />
Tarantino har i kraftige vendinger undsagt filmen og hele Stones projekt. Det kan der selvfølgelig<br />
være masser af grunde til; Tarantino hævder blandt andet, at Stones film ikke yder hans<br />
originalmanuskript retfærdighed. Men sikkert er det, at Tarantinos for<strong>hold</strong> til vold og moral bliver<br />
sat skarpt i relief over for en moralist som Oliver Stone og dennes livtag med volden i det<br />
amerikanske samfund.<br />
Vold og humor<br />
Tarantino <strong>hold</strong>er meget af vold på film. Reservoir Dogs chokerede med scenen, hvor en politimand<br />
bliver torteret på det grusommeste. Pulp Fiction er fuld af grænseoverskridende brutalitet:<br />
skudscenen på hotelværelset; adrenalinkanylen i brystet på Uma Thurman; sekvensen hvor Bruce<br />
Willis må se gangsterbossen blive voldtaget af to mænd, inden han selv tager blodig affære; pistolen<br />
der går af i John Travoltas bil og forvandler den til en skraldespand af blod og hjernemasse. Og<br />
første del af Kill Bill er den blodigste Hollywood-film siden Saving Private Ryan. Den starter med<br />
en henrettelse og ender med en tredive minutter lang kampscene, hvor folk bogstavelig talt får<br />
hugget arme, ben og hoveder af, så blodet står som gejsere.<br />
For Tarantino er vold først og fremmest et virkemiddel. Han ved, at korrekt doseret vold på rette tid<br />
og sted kan fremprovokere en reaktion hos publikum. Han forstår dynamikken i filmisk vold, og<br />
noget af det imponerende ved hans håndtering af volden er den store musikalitet, hvormed han kan<br />
skifte sindsstemning på et øjeblik. Torturscenen i Reservoir Dogs virker, fordi han foretager et skift<br />
i tone fra Mr. Blondes munterhed til torturens uhyggelige fysiske realiteter.<br />
Voldtægtssekvensen i Pulp Fiction fungerer, fordi det lykkes Tarantino at trumfe truslen om fysisk<br />
vold med en mandevoldtægt, som ingen ser komme. Og i Kill Bill er der et effektivt øjeblik, hvor<br />
han på et splitsekund går fra sin patenterede humoristiske brutalitet over til Uma Thurmans<br />
overbevisende sorg, da hun opdager, at hun har mistet sit ufødte barn.<br />
Det mest provokerende ved Tarantinos film er i manges øjne den humoristiske tone, som han har<br />
formået at give selv sine mest brutale scener. Der er et skel i hans film mellem voldens råhed, dens<br />
realistiske udførelse, og det høje humør, som den for det meste bliver udført med. Brugen af<br />
ekstrem og realistisk vold som humoristisk virkemiddel henter Tarantino navnlig i 80’ernes<br />
splatterfilm, der ofte lod sine ekstremt blodige effekter kamme over i en blodtilsølet form for
falden-på-halen-komik.<br />
Den komiske afart af splatterfilmen er en genre, Tarantino direkte hylder i sit manuskript til Robert<br />
Rodriguez’ humørfyldte vampyrfilm From Dusk Till Dawn (1996). Men at bruge denne form for<br />
komisk blodbad uden for splatterfilmens univers er grænseoverskridende – som scenen i Pulp<br />
Fiction, hvor pistolen går af i lejemordernes bil, blot for at resultere i et skænderi mellem John<br />
Travolta og Samuel L. Jackson, et skænderi, der lige så godt kunne have været mellem et gammelt<br />
ægtepar, i skærende kontrast til de blodige billeder.<br />
Vold og moral<br />
Det særlige ved volden i Tarantinos film er, at den er løsrevet fra moralske overvejelser. Han<br />
inddrager volden i sit indforståede univers på lige fod med alle mulige andre virkemidler, og set<br />
med mainstreambriller er dette stærkt provokerende.<br />
Amerikansk film har altid dyrket vold. Der løber en åre af vold og voldsæstetik fra de<br />
klassiske westerns til vore dages stort opsatte actionfilm. Men volden i amerikansk film har været<br />
moralsk defineret. Der er ond vold, som bliver begået af onde mennesker, og der er god vold, som<br />
bliver begået af de gode. De godes vold er altid nødvendig og nødtvungen, mens de ondes vold altid<br />
bliver udført med glæde og med antisociale eller amoralske hensigter.<br />
Hos Quentin Tarantino er grænserne udviskede. Hans hovedpersoner lever i en voldelig verden, og<br />
deres for<strong>hold</strong> til vold er ganske henkastet. Faktisk er volden i Kill Bill på samme tid den mest<br />
ekstreme, Tarantino har præsteret, og den mest moralsk ukontroversielle. Uma Thurmans heltinde<br />
slår folk ihjel til højre og venstre i løbet af filmen, men hendes udgangspunkt er, at hun vil hævne<br />
den uretfærdighed, der overgår hende i filmens åbningsscene. Mere klassisk Hollywood bliver det<br />
næppe.<br />
Kyniker eller humanist?<br />
Det er i det hele taget et interessant paradoks ved Tarantino: at han på den ene side elsker at<br />
provokere og gerne serverer uhyrlig brutalitet med et ironisk, indforstået smil – på den anden side<br />
giver os personer, som det er svært ikke at <strong>hold</strong>e af.<br />
Det er ikke helt let at greje, om han er en amoralsk kyniker eller en humanistisk historiefortæller.<br />
For lige så moralsk anstødelig hans fornøjede brug af vold kan synes, lige så varm er hans<br />
persontegning. Tag bare John Travolta i Pulp Fiction! Når man genser filmen, er det virkelig<br />
bemærkelsesværdigt, hvor fint og afrundet han fremtræder. Det samme gælder for<strong>hold</strong>et mellem<br />
Harvey Keitel og Tim Roth i Reservoir Dogs. Midt i alt blodet og de cool replikker finder vi et<br />
venskab, og der er hverken tale om ironi eller buddy movie-sentimentalitet. I Jackie Brown tegner<br />
han sine midaldrende hovedkarakterer med menneskelige nuancer, hvilket fik folk til at kalde<br />
filmen for hans mest ”voksne” – og publikum til at blive væk! Og med Uma Thurman i Kill Bill<br />
finder han frem til en kerne af ro og menneskelighed i det, der på overfladen kan ligne en<br />
todimensional B-films-actionheltinde.<br />
Hvad er hans hemmelighed? Tja, hans personer ligner alle os andre. Jovist er de cool og<br />
hårdtslående og glamourøse og alt det dér filmagtige. Men de er bestemt også rigtige mennesker.<br />
Tarantino er mester i at finde mennesket under overfladen – for eksempel når John Travolta som en<br />
anden teenager er på date med Uma Thurman – og han har samtidig en filmisk tæft, der lader ham<br />
vise det med helt enkle virkemidler.
Det er her, hans virkelige kvalitet ligger. Og det er selvfølgelig derfor, at de utallige film, som<br />
Tarantino inspirerede i midten og slutningen af 90’erne, sjældent hævede sig over det mest basale<br />
kvalitetsniveau. Man kan efterligne stil og attitude, man kan skrive smarte replikker, men at finde<br />
ind til det menneskelige i et stiliseret genreunivers kræver ægte talent.<br />
Pulp Fiction<br />
Begyndelsen på en ny æra<br />
http://www.cinemazone.dk/review.asp?id=1374&area=1<br />
Quentin Tarantino er et navn, de fleste kender. Dette skyldes ikke mindst denne film, Pulp Fiction, der i<br />
1994 indtog verden med storm. Hvem skulle have troet det om en ukendt mand, der skrev manuskripter,<br />
mens han i 80’erne arbejdede i en videokiosk i LA. Men ikke desto mindre er han en mand, der unægtelig<br />
har sat sit tydelige præg på filmhistorien og med ét lagde grunden for en bølge af nye film i 90’erne.<br />
Hans første film Håndlangerne (92), der ligeledes handlede om gangstere i LA’s underverden og<br />
eksperimenterede med ikke-kontinuerlig fortælleteknik, blev også en succes, men det var for alvor Pulp<br />
Fiction, der gjorde hans navn verdenskendt. Den vandt guldpalmerne i Cannes og blev nomineret til ikke<br />
mindre end syv Oscars. Og det er fuldt fortjent, for det er vitterligt et tidstypisk moderne mesterværk.<br />
Begyndelsen på slutningen i midten<br />
Et typisk Tarantino-træk er filmens eksperimenterende opbygning. Det er efter sigende en hyldest til den<br />
franske instruktør Jean-Luc Godard, der har sagt, at en film bør have en begyndelse, en midtersektion og<br />
en slutning, bare ikke nødvendigvis i den rækkefølge. Pulp Fiction indledes således med slutscenen, hvor<br />
et engelsk kærestepar beslutter at røve et cafeteria. Dette afbrydes med et klip til historiens egentlige<br />
begyndelse, hvor to gangstere er på vej til at straffe nogle fidusmagere, der har prøvet at narre deres<br />
boss. Flere historier væves ind og ud af hinanden i denne film, og man finder først rigtig ud af<br />
sammenhængen i filmens slutscene, hvor selv samme gangstere spiser morgenmad på indledningens<br />
cafeteria. Og det er tilmed ca. en halv time efter historiens egentlige slutning.<br />
Men man skal ikke lade sig forvirre. Denne atypiske fortælleform understreger de forskellige historier og<br />
personer, man følger gennem filmen. Historier, der i sig selv kan virke uafsluttede, men til sidst lægger<br />
sig selv som et puslespil i publikums bevidsthed.<br />
Den nye skole<br />
Som afløsere for den klassiske filmskolegeneration såsom Lucas, Scorcese, Spielberg og Coppola, blev<br />
Tarantino kendt som repræsentanten for 'videobutik-generationen'. Han har taget undervisning i<br />
skuespil, men mener selv, han fik sin 'egentlige uddannelse' som ekspedient i videobutikken. Dette viser<br />
sig tydeligt i hans film. Især i Pulp Fiction, som er spækket med referencer til klassiske B-film, Kong-Fu<br />
film og gamle klassikere. Specielt i dialogen. Det famøse bibelcitat, som Jules siger til sine ofre, er f.eks.<br />
ikke hentet fra biblen, men fra Kong-Fu filmen The Bodyguard.<br />
Sprængfyldt dialog<br />
Og dialogen er næsten alt i denne film. Handlingen i Pulp Fiction er ikke en stor plotmæssig historie. Men<br />
snarere en serie begivenheder, der i sig selv er både finurlige, sjove og skræmmende. Men det geniale<br />
ved den er måden, Tarantino binder det hele sammen på. Med nærmest absurde replikker, som f.eks.<br />
når Jules og Vincent skal dræbe de tre unge mænd og helt hen til døren diskuterer, hvor anstødelig en<br />
fodmassage er eller forskellen på fastfood i Europa og USA, skabes en dialog, som yngre generationer<br />
finder morsom, men som besidder en kold distance til vold, hvilket får bekymrede psykologer og<br />
kulturelle kommentatorer til at mene, det er et udtryk for en syg kultur, hvor vold dyrkes som æstetik.<br />
Man burde ikke grine af et udsplattet lig på bagsædet, men i Pulp Fiction er det svært at lade være.<br />
Stjernespækket med stort S<br />
Det er svært at finde en film mere flere kendte navne end i Pulp Fiction. Alle vigtige roller (og der er<br />
mange) spilles af anerkendte skuespillere, som alle gør det fantastisk i deres respektive roller. For én af<br />
hovedrolleindehaverne, John Travolta, blev Pulp Fiction hans store comeback. Efter Saturday Night<br />
Fever og mindre gode film i 80’erne gjorde han vitterligt indtryk i rollen som supercool gangster.
Men hvad kan man egentlig sige om Pulp Fiction, der ikke allerede er blevet sagt? En enig presse over<br />
hele verden roste den til skyerne som et nyskabende, tidstypisk mesterværk, og en trofast fanskare<br />
elsker den for dens humor, absurd morsomme dialog og cool karakterer. Det er en film der bare skal<br />
opleves - og gerne igen og igen. Det er virkelig ’90’ernes film’.<br />
Links<br />
http://www.imdb.com/title/tt0110912/
Bilag 3<br />
<strong>Mediefag</strong> | september 2010<br />
Praktisk opgave: Fra tekst til billede – genre: gys/noir<br />
Med udgangspunkt i den udleverede novelle ’Biller’/´Fristeren’ skal I<br />
arbejde med at få omsat det skrevne ord til billeder!<br />
Individuelt:<br />
• Læs novellen og udvælge en sekvens som egner sig til filmatisering. I skal<br />
forestille jer, at jeres scene/sekvens indgår i en kortfilm. Længden på<br />
kortfilmen er sat til 12-15 minutter, så jeres ’udkast’ skal være noget kortere.<br />
• Skitsér hvordan scenen/sekvensen skal se ud. Tegn billederne ind i et<br />
storyboard (ark findes på Sharepoint, og tændstikmænd er nok).<br />
I grupper 1<br />
(på max.4) skal I:<br />
• Se på hinandens ideer og nå til enighed om, hvilken ide I skal arbejde videre<br />
med.<br />
• I skal udarbejde en synopsis jf. <strong>Mediefag</strong>.dk s. 106.<br />
• Udarbejde en præmis for jeres ”film”<br />
• Tænk over målgruppe<br />
• Antal skuespillere (Hvilke? Tænk i typer)<br />
• Location?<br />
• Hvilke genrekarakteristika skal indgå?<br />
Der skal ikke optages noget, men I skal tænke i lyd, lys og billede.<br />
Husk: s. 106 i <strong>Mediefag</strong>.dk om 1-sides synopsis. Jeres synopsis skal afleveres til<br />
undertegnede!<br />
Gruppearbejdets varighed:<br />
Uge 36 & 37, 2010 Msa <br />
1 Dem danner I selv – tænk over hvad der står om samarbejde/gruppedannelse i <strong>Mediefag</strong>.dk
Bilag 4<br />
KAMERATRÆNING<br />
<strong>Mediefag</strong> 2010-11<br />
Det er vist på tide, at I får sagt goddag til et vigtigt<br />
redskab: kameraet.<br />
Kameraerne opbevares hos Thomas Bjerreskov på<br />
Administrationen. Når I skal bruge dem, skal 1<br />
gruppemedlem hente og lægge sit studiekort som pant. Læg mærke til<br />
hvad der er i posen/kassen. Alt skal returneres i samme stand, som da I<br />
hentede det. Husk at slukke kameraet mellem optagelserne, så der er<br />
batteri tilbage til næste <strong>hold</strong>.<br />
Beskriv temaet venskab gennem kameraet. Start med en brainstorm, hvor I<br />
skriver ideer ned.<br />
I skal ikke redigere noget – optag blot et par scener, der illustrerer temaet.<br />
I skal ikke bruge lyd – det handler om at fange en stemning. Formålet med<br />
øvelsen er udelukkende, at I får føling med kameraet. Dan selv grupper på<br />
4 (så vidt muligt) og sørg for, at alle gruppemedlemmer prøver at betjene<br />
apparatet.<br />
Hvis I filmer personer, skal I huske at få tilladelse – I må ikke forstyrre i<br />
f.eks. kantine eller Tankegangen.<br />
Der skal indgå panorering og tilt i jeres optagelser. I skal også arbejde med<br />
fugle-, normal- og frøperspektiv. Herudover skal der arbejdes med zoom i<br />
begrænset udstrækning. I må gerne lege med kamera-funktionerne, men<br />
det primære er, at I får føling med de allermest basale ting.<br />
Sæt i gang
Bilag 5<br />
<strong>Mediefag</strong>|Eksamensprojekt 2011<br />
I skal nu i gang med det praktiske forløb, der skal anvendes til eksamen.<br />
Programtype: Kortfilm (ca. 5 minutter)<br />
Genre: selvvalgt. Det er vigtigt, at I vælger en ramme, som I realistisk kan udfylde og samtidig<br />
vise, at I har forstået dramaturgi, genrekarakteristika samt filmsprog.<br />
To do list:<br />
Præproduktion (Uge 2, 3 & 4 lektionerne samt hjemmearbejde)<br />
• Gruppedannelse (ideelt set 4 pr. gruppe), idéudvikling, synops<br />
• Udarbejdelse af detaljeret storyboard<br />
• Find locations, skuespillere, rekvisitter (hjælp hinanden så meget som muligt)<br />
• Fordel arbejdsopgaverne imellem jer<br />
Produktion (går i gang, så snart jeres præproduktion er færdig – I kommer til at bruge fritid)<br />
• Kamera (som udgangspunkt 1 pr. gruppe) lånes hos Thomas, som også har stativ. Skal I<br />
bruge mere end 1 kamera, må I aftale med hinanden. Udskyd ikke arbejdet til sidste øjeblik,<br />
da der bliver run på kameraerne. I skal have samme kameratype fra gang til gang, så tingene<br />
spiller sammen.<br />
• Sørg for at få tilladelse til at filme, hvis I er på locations ude i byen.<br />
• Optagelse – gå frem efter storyboard på billedsiden, men husk at planlægge rækkefølgen af<br />
jeres optagelser så I undgår tidsspild.<br />
• Mht. lyd skal I være meget opmærksomme på vejstøj – læg jeres optagelser på rolige steder.<br />
• Sørg for at have en ’script person’, der <strong>hold</strong>er øje med tøj, vejr og rekvisitter fra optagelse til<br />
optagelse, så I undgår ærgerlige sekvenser i filmen.<br />
Postproduktion (m. start senest uge 8. I denne fase får vi hjælp af Thomas Bjerreskov )<br />
• Gennemsyn af optagelser<br />
• Redigering ud fra jeres storyboard (kill your darlings) – I kan redigere i Ø11 (Pinnachle er<br />
på maskinerne på de 2 bageste rækker). Har I selv et redigeringsprogram, må I anvende det,<br />
men I skal sikre jer, at det er kompatibelt med skolens kameraer.<br />
• Respons fra <strong>hold</strong>kammerater<br />
• Slutredigering<br />
Afleveringsfrist:. Medio april 2011<br />
Arbejdets omfang: mediefagslektionerne samt fritid. I må påregne, at I kommer til at filme og<br />
redigere i pauser, mellemtimer osv. for at kunne nå det hele. Hold projektet på et passende niveau,<br />
så I ikke kommer i tidsnød.<br />
Det I skal tænke over, når I laver jeres produktion, er, hvilke karakteristika der kendetegner den<br />
valgte genre. Derfor vil det være smart at vælge en genre, I føler jer hjemme i, ligesom I skal være
meget realistiske omkring, hvad der kan lade sig gøre. Læs nedenstående grundigt igennem, før<br />
I går i gang.<br />
Om den praktiske produktion:<br />
- ”I skal kunne planlægge og gennemføre en medieproduktion i grupper”.<br />
Herunder skal bemærkes, at det er et fagligt mål, at I også bliver i stand til at samarbejde<br />
om udarbejdelsen af jeres produktion.<br />
- ”I skal kunne bestemme faserne i arbejdet med en medieproduktion og kunne anvende<br />
film- og tv-sprogets terminologi i forbindelse med en medieproduktions faser”.<br />
For at kunne arbejde praktisk med faget skal I kende til faserne i en medieproduktion, dvs.<br />
præproduktion, produktion og postproduktion, og I skal kunne anvende film- og tv-sprogets<br />
terminologi i alle produktionens faser. Det er vigtigt, at gruppens medlemmer har et fælles<br />
sprog til rådighed, både når I skal planlægge stil, ind<strong>hold</strong> og dramaturgi, når I er ude for at optage,<br />
og når I i postproduktionen redigerer jeres produktion.<br />
Dette indebærer bl.a., at I skal demonstrere jeres forståelse for og viden om, hvordan I selv<br />
anvender film- og tv-sproget i praksis: Hvilke virkemidler skal bruges, hvis man ønsker at opnå en<br />
særlig virkning og effekt?<br />
Hvordan kan der eksempelvis arbejdes med lyd for at skabe en ønsket stemning? Hvis det er<br />
intentionen<br />
at lave miljøskildring, hvilke billedudsnit vil da være relevante? Hvilke virkemidler kan tages<br />
i brug, hvis formålet er at illustrere uro og ubalance? Og på hvilken måde kan billede og lyd<br />
være med til at understøtte tilskuerens indlevelse og identifikation?<br />
- ”I skal kunne tilpasse udtryksform til ind<strong>hold</strong> og målgruppe”.<br />
I grupperne skal I arbejde med at planlægge jeres udtryksform/stil og ind<strong>hold</strong> ud fra valget af<br />
målgruppe.<br />
Hvis målgruppen er unge som jer selv, hvordan skal I så forsøge at få dem i tale?<br />
Spørgsmål som disse kan overvejes: Hvordan skal klipperytmen være? Hvilke hensyn skal der tages<br />
i udformningen af en eventuel voice-over? Skal der arbejdes med hånd<strong>hold</strong>t kamera – hvorfor/<br />
hvorfor ikke, og hvordan passer denne udtryksform til produktionens ind<strong>hold</strong>?<br />
- ”I skal kunne udarbejde synopsis og storyboard og anvende dramaturgiske grundprincipper”.<br />
I grupperne skal I endvidere lave synopsis og udarbejde storyboard. Ved fastlæggelsen af<br />
produktionens<br />
struktur skal I kunne anvende de dramaturgiske grundprincipper 2<br />
.<br />
I kan også med fordel lave produktionsplaner, således at I får et overblik over den tid,<br />
I bruger og har til rådighed. Endvidere skal I introduceres til de forskellige funktioner, der er på<br />
<strong>hold</strong>et (tilrettelægger/instruktør, fotograf, lydmand etc.). I kan sagtens afprøve mere end én af disse<br />
funktioner.<br />
2 ”<strong>Mediefag</strong>ets kernestof er grundlæggende dramaturgiske principper og fortællefor<strong>hold</strong>”.<br />
Indenfor dramaturgien skal I kunne identificere og gøre rede for fortælleren og dennes funktion<br />
som synlig eller usynlig fortæller og for den alvidende fortæller og den personale fortæller, samt<br />
om synsvinklen er objektiv eller subjektiv. I skal vide hvorledes man konstruerer og anvender<br />
historiens præmis og kende til elementære dramaturgiske virkemidler som fremdriftskomponenter og<br />
set-up/pay off. I skal også kende grundlæggende dramatiske strukturer som f.eks. berettermodellen.<br />
Endelig skal I kende de vigtigste karakterfunktioner (specielt relevant i spillefilm).
- ”I skal kunne for<strong>hold</strong>e sig analytisk til produktionsprocessen og jeres egen produktion”.<br />
Grupperne skal også i den efterfølgende evaluering kunne for<strong>hold</strong>e sig kritisk vurderende til egne<br />
produktioner. Dette indebærer, at I skal kunne betragte jeres medieproduktion med den analytiske<br />
distance, der sætter jer i stand til at påpege svagheder og styrker, samt komme med forslag<br />
til ændringer og forbedringer. Mit forslag er, at grupperne bruger hinanden som sparringspartnere,<br />
og at<br />
jeg naturligvis indgår som konsulent. I skal ikke gå i gang med noget uden min godkendelse og må<br />
naturligvis maile mig alt det I vil undervejs<br />
NB !!!<br />
Det er væsentligt for et vellykket gruppearbejde, at der blandt gruppens medlemmer er<br />
enighed om emne/ide, et ensartet ambitionsniveau og en fælles indstilling til tidsforbruget i<br />
for<strong>hold</strong> til projektet.<br />
Hvis der opstår samarbejdsvanskeligheder er det vigtigt, at I ikke bare lader tingene passere.<br />
Det er trods alt jeres eksamen, det handler om.