Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Forord<br />
Beretning til<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde på<br />
Hotel Munkebjerg ved Vejle<br />
fredag den 3. oktober <strong>2008</strong> kl. 10.<br />
Bestyrelsens <strong>beretning</strong> for perioden siden sidste ordinære repræsentantskabsmøde 2.<br />
november 2007.<br />
Beretningen udsendes til alle <strong>Overlægeforeningens</strong> medlemmer med henblik på at<br />
orientere om foreningens aktiviteter og holdninger til såvel sundhedspolitikken som<br />
arbejdsvilkårene for medlemmerne.<br />
Første del af <strong>beretning</strong>en indeholder et debatoplæg om funktion og ansættelsesvilkår. Med<br />
debatoplægget ønsker vi i <strong>Overlægeforeningens</strong> bestyrelse at lægge op til diskussion<br />
blandt medlemmerne og i repræsentantskabet om ønsker til de fremtidige stillingsvilkår og<br />
stillingsindhold for overlæger, så vi kan blive vejledt om den fremtidige politik og strategi.<br />
Vi opfordrer til aktiv deltagelse i debatten på repræsentantskabsmødet.<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøder er åbne for alle foreningens medlemmer.<br />
Det er dog kun repræsentanter eller suppleanter, der møder i stedet for repræsentanter,<br />
der har stemmeret.<br />
Forud for repræsentantskabsmødet afholdes torsdag den 2. oktober <strong>2008</strong> konference om<br />
opgaveflytning/glidning i Sundhedsvæsenet ligeledes på Hotel Munkebjerg. Det nærmere<br />
program for konferencen kan ses ved at logge ind på www.laeger.dk.<br />
Tilmelding til mødet skal ske senest den 19. september <strong>2008</strong> til Liane Utzelmann, tlf.<br />
35448411 eller lu.fas@dadl.dk<br />
Erik Kristensen<br />
Formand for Overlægeforeningen<br />
Debatoplæg om funktion og ansættelsesvilkår for overlæger ....5<br />
Den private hospitalssektor- overlægers bibeskæftigelse........10<br />
Forebyggelse ...........................................................................13<br />
Produktionsfiksering – forskning ..............................................14<br />
Konflikten på sundhedsområdet – frivilligt ekstraarbejde.........15<br />
Strukturændringer i Overlægeforeningen, FAS og<br />
Lægeforeningen.......................................................................17<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 1
Arbejdsmiljø .............................................................................18<br />
Den Lægelige Videreuddannelse.............................................21<br />
Hospitalsplaner ........................................................................21<br />
Den elektroniske patientjournal (EPJ)......................................23<br />
OK resultat <strong>2008</strong>......................................................................24<br />
Ny aftale for Færøerne.............................................................28<br />
Sag om rækkevidden af overenskomstens bestemmelser<br />
om arbejdstid ...........................................................................28<br />
Babyambulance – OUH ...........................................................29<br />
Den individuelle medlemsbetjening .........................................29<br />
Ændringer i tjenestemandsregulativet vedrørende pligtig<br />
afgangsalder samt<br />
rådighedsløn ............................................................................32<br />
OLAU.......................................................................................33<br />
Internationalt samarbejde – AEMH – Nordöl............................33<br />
Bestyrelsen ..............................................................................34<br />
Nyhedsbrev..............................................................................34<br />
Medlemstal ..............................................................................35<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> decentrale organisation ........................35<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> lokale tillidsrepræsentanter:..................36<br />
Debatoplæg og <strong>beretning</strong><br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde <strong>2008</strong><br />
Debatoplæg om funktion og ansættelsesvilkår for overlæger<br />
Overlægefunktionen har gennemgået en betydelig udvikling i løbet af de sidste 10-15 år,<br />
hvorimod de ansættelsesmæssige vilkår i samme periode kun er ændret i beskedent<br />
omfang.<br />
Årsagerne til funktionsændringerne er mange:<br />
• -strukturændringer med etablering af større enheder, der bl.a. har resulteret i, at det<br />
klassiske afdelingsbegreb er under pres og måske afvikling<br />
• -en stigende organisering af specialerne i funktionsenheder baseret på ekspert- og<br />
fagområder<br />
• -en ændring af ledelsesfunktionen med en desværre stigende grad af afkobling<br />
mellem klinisk funktion og ledelse<br />
• -mere end en fordobling af antallet af overlæger (i dag: 4523 erhvervsaktive<br />
overlæger) uden et veldefineret mål for væksten<br />
• -stiltagende bureaukratisering af den kliniske hverdag udløst af et øget krav om<br />
registreringer, og mangel på speciallæger<br />
• -trods denne mangel alligevel en opgaveglidning med overlægernes overtagelse af<br />
ikke relevante kliniske funktioner<br />
• -øget vagtforpligtelse<br />
• -fremkomsten af en privat sektor, som ikke længere er af ubetydelig størrelse<br />
• -regionernes produktionsfiksering<br />
Flere andre elementer kunne nævnes. En udvikling der nødvendigvis må medføre, at<br />
indholdet i de enkelte overlægestillinger udviser en vis variation. Denne spredning giver<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 2
anledning til en vis pluralisme i medlemsgruppens synspunkter i forhold til<br />
ansættelsesvilkårenes udformning. Samtlige synspunkter i medlemsgruppen er naturligt<br />
nok ikke fuldt forenelige. Derfor må der træffes nogle politiske valg.<br />
Med disse grundvilkår som udgangspunkt, er det nødvendigt at drøfte de aktuelle og<br />
fremtidige ansættelsesvilkår og stillingsindhold for overlæger i både <strong>Overlægeforeningens</strong><br />
repræsentantskab og den samlede medlemsgruppe, så <strong>Overlægeforeningens</strong> bestyrelse<br />
kan blive vejledt med hensyn til den videre politik.<br />
Ansættelsesvilkår<br />
De nuværende ansættelsesvilkår baseres på princippet: ”Uden højeste tjenestetid”. I en<br />
konkret overenskomstmæssig fortolkning betyder det, at den gennemsnitlige arbejdsuge<br />
er på 37 timer, men den kan i kortere perioder overstige dette timetal, hvorefter den ”frie<br />
arbejdstilrettelæggelse” muliggør, at det overskydende antal timer afspadseres.<br />
Konsekvensen heraf er, at der ikke ydes overarbejdsbetaling. Honoreringen af længere<br />
varende ekstraarbejde eksempelvis i vakancesituationer, som ikke kan afspadseres, skal<br />
ske i form af merarbejdsaftaler i henhold til overenskomsten eller ved frivillige aftaler om<br />
ekstraarbejde. Undtaget fra dette er effektivt vagtarbejde, der altid udbetales efter 3<br />
måneder, hvis det ikke er afspadseret indenfor anførte interval.<br />
Ansættelsesformen ”uden højeste tjenestetid” har traditionelt været knyttet til ansatte med<br />
en ” ledende stilling”, som har ansvar for egen arbejdstilrettelæggelse – den såkaldte frie<br />
arbejdstilrettelæggelse.<br />
Efterfølgende opstår hele diskussionen om definitionen af begrebet ”ledende stilling”.<br />
Ledelse af hvad? - fag? personale? økonomi? Der er ingen tvivl om, at det er lægernes<br />
faglige beslutninger der i meget vid udstrækning bestemmer den faglige udvikling i<br />
sygehusvæsenet. På trods af det er det i dag ofte vanskeligt at finde ansvar for<br />
personaleledelse og for afdelingens økonomiske udvikling hos den enkelte overlæge,<br />
hvilket gør ledelsesbegrebet noget uklart. Dette træk er også i overensstemmelse med<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> erfaring baseret på gennemlæsning af talrige stort set intetsigende<br />
og i mange tilfælde manglende stillings- og funktionsbeskrivelser. Endvidere opstår der i<br />
dag usikkerhed om, at begrebet” uden højeste tjenestetid” generelt er forbundet med<br />
ledelsesfunktionen, idet der i ministerierne i dag ansættes akademikere i underordnede<br />
stillinger efter samme model. Det er en økonomisk mere attraktiv ansættelsesform for<br />
arbejdsgiverne frem for at betale overarbejde time for time. Den samme tankegang er<br />
næppe fremmed for de forskellige politiske niveauer i sundhedssektoren.<br />
Et ofte fremført kritikpunkt fra dele af overlægegruppen har været, at den eksisterende<br />
mangel på speciallæger gør, at kun indholdet af ”uden højeste tjenestetid” tages i<br />
anvendelse, hvorimod den komplementære og kompenserende del nemlig ”fri<br />
arbejdstilrettelæggelse” ikke accepteres kombineret med, at det er vanskeligt/umuligt at få<br />
arbejdsgiveren til at acceptere en merarbejdssag. På den baggrund giver nogle<br />
medlemmer udtryk for, at Overlægeforeningen bør forlade den nuværende<br />
ansættelsesform. Det rejser spørgsmålet om alternativet til den aktuelle ansættelsesform<br />
Der vil umiddelbart være to muligheder, enten på overenskomstvilkår med præcise<br />
arbejdstidsregler (altså med fast tjenestetid på samme måde som afdelingslægerne) eller<br />
en individuel kontraktansættelse.<br />
At være ansat på funktionærvilkår har blandt mange overlæger en odiøs og til tider<br />
nedladende klang, fordi den efter en del overlægers opfattelse placerer overlægestillingen<br />
i en underordnet stillingskategori. Spørgsmålet er, om denne holdning er tidssvarende i<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 3
dag, hvor der i stigende omfang gøres brug af kontraktansættelse på især det statslige<br />
område med mere individuelle komponenter.<br />
Muligheden for individuelle kontrakter for overlægeansættelser, vil det på den ene side<br />
kunne være et problem med et stillingsantal på 4500. På den anden side foregår der<br />
allerede i dag en betydelig individualisering af ansættelsesvilkårene, både hvad angår<br />
funktions- og lønvilkår. Den lokale løndannelse samt manglen på speciallæger har klart<br />
været med til at drive denne individualisering, og det er oplagt at vurdere, om<br />
Overlægeforeningen skal arbejde videre herpå. Fx ved at søge at indgå rammeaftaler om<br />
kontraktansættelse for medlemmerne.<br />
Funktion<br />
Overlægestillingens indhold er ændret, hvilket er uundgåeligt med såvel de kvantitative<br />
ændringer med mere end en fordobling af antallet af stillinger på godt 10 år som de<br />
kvalitative ændringer, der er udløst af strukturændringer og af den teknologiske udvikling.<br />
Ikke desto mindre er der fortsat både nye og gamle overlæger, der sammenligner med ”de<br />
gode gamle dage” i 70èrne og 80érne. Med efterfølgende utilfredshed og frustrationer<br />
betinget af uopfyldte forventninger til overlægestillingens aktuelle indhold.<br />
Ratio mellem læger i faste stillinger og under uddannelse er ændret til fordel for<br />
fastansættelse (speciallæger) og udgør i dag næsten 1 til 1.<br />
I 1989 blev der indført en ny speciallægekategori, nemlig afdelingslægen, som i dag<br />
omfatter ca. 1600 stillinger. Der er en tilbagevendende uforløst diskussion om, hvordan<br />
den funktionsmæssige afgrænsning er mellem overlæger med vagt, afdelingslæger og ja<br />
endog undertiden også 1. reservelæger sidst i uddannelsesforløbet – med begrundelsen<br />
”de udfører jo det samme arbejde”. Den overenskomstmæssige afgrænsning er det<br />
ledelsesmæssige indhold i overlægefunktionen i modsætning til de øvrige stillingstyper. Så<br />
afgrænsningen er ganske entydig på det formelle plan, men spørgsmålet er, om det også<br />
er tydeligt i den virkelighed overlæger og afdelingslæger befinder sig i.<br />
Problemet er, at der evident ikke er et ledelsesmæssige indhold i samtlige oprettede<br />
overlægestillinger, der muliggør denne distinktion Det er velkendt, at der undertiden i<br />
samme stillingsopslag ønskes enten en afdelingslæge eller overlæge. For arbejdsgiveren<br />
er det tilsyneladende i disse tilfælde ligegyldigt eller også udtryk for manglende kendskab<br />
til overenskomsten.<br />
Det er endvidere velkendt, at overlægestillingen grundet dets stærke ”brand” både i løn-<br />
og prestigemæssig henseende benyttes alene som rekrutteringsparameter i tider med<br />
mangel på speciallæger, specielt i visse geografiske områder.<br />
Et adfærdsmønster, der i høj grad er med til at skabe tvivl om indholdet i<br />
overlægefunktionen.<br />
Fremtidens overlægefunktion<br />
Der er og har i flere år været en vis berøringsangst for konkret at drøfte spørgsmålet:<br />
Er der blevet for mange overlæger? Skal man acceptere, at stillingens indhold ændres<br />
uden fastlæggelse af formålene og dermed defineres af kræfter udenfor det faglige miljø<br />
bl.a. med hensyn til det reelle ledelsesmæssige indhold?<br />
Hvad vil konsekvensen være, hvis vi lader den nuværende udvikling fortsætte?<br />
Bør der ske en redefinering af overlægekategorierne? Er de nuværende kategorier<br />
dækkende for det kliniske arbejde i fremtiden?<br />
Det anføres ofte, at der er stærkt brug for ledelse i det kliniske arbejde, uden at dette<br />
begreb defineres nærmere. Undertiden misforstås begrebet, idet der blot er tale om det<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 4
ledelseselement, som enhver kliniker – ung som gammel - har i den konkrete kliniske<br />
situation, ifølge autorisationsloven.<br />
Er de i overenskomsten klassificerede overlægekategorier: overlæger, specialeansvarlige<br />
overlæger og ledende overlæger dækkende for varetagelsen af den kliniske funktion i dag<br />
og fremadrettet? Baseret på såvel de tidligere amter som de nuværende regioners ønsker<br />
om at indføre nye og ikke-klassificerede stillingskategorier i forbindelse med<br />
organisationsændringer må svaret være nej. I hvert fald set med arbejdsgiver-øjne.<br />
Hvilke alternative modeller for overlægekategorier kunne være dækkende for fremtidens<br />
hospitalssektor?<br />
Principielt er fremtidens hospital præget af store enheder, hvis grundelementer er fag- og<br />
ekspertområder ofte placeret på flere geografiske enheder. I henhold til<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> politik skal der være en direkte kobling mellem den faglige ledelse<br />
og det kliniske arbejde. En alternativ fremtidig model kunne derfor være, at de nuværende<br />
kategorier som overlæge og specialeansvarlig overlæge smeltes sammen og erstattes af<br />
en funktionsansvarlig overlæge. Dette betyder, at der ikke i fremtiden etableres<br />
overlægestillinger, som ikke har et entydigt fagligt ledelsesområde. Er det den vej vi skal<br />
gå?<br />
Det er vanskeligt at vurdere om det med den nuværende udvikling vil betyde færre eller<br />
flere overlægestillinger stillinger.<br />
Ændring af det i dag ikke veldefinerede overlægebegreb til i fremtiden funktionsansvarlige<br />
overlæger med et veldefineret fagligt ledelsesindhold eventuelt med delegation af<br />
personale- og økonomisk ledelse, vil kunne medføre, at de ledende overlæger bliver<br />
aflastet, så de vil have mulighed for en klinisk funktion, som af flere grunde findes<br />
nødvendigt. Det er bl.a. påpeget i undersøgelsen af afdelingsledelser: ”Succesfulde ledere<br />
i Sygehusvæsenet” udgivet af Væksthus for Ledelse, marts <strong>2008</strong>, at faglighed og<br />
personlighed er nødvendig for at opnå legitimitet i relation til ledelse af fagprofessionelle.<br />
Et analyseresultat, der er i god overensstemmelse med <strong>Overlægeforeningens</strong> erfaringer<br />
fra afdelinger med ledelsesmæssige problemer på lægeområdet.<br />
”Consultant”<br />
Et stigende antal overlæger har beskæftigelse i såvel den offentlige som den private<br />
sektor. Sidstnævnte funktion udføres i fritiden dvs. efter normal arbejdstid eller på<br />
afspadseringsdage. Det har givet anledning til en del debat af mere eller mindre seriøs<br />
karakter, blandt andet om afgrænsningen samt placeringen af arbejdstiden i den private<br />
sektor.<br />
Det tyder på, at væksten af den private sektor vil fortsætte. Det skal derfor overvejes, om<br />
der bør etableres en ny ansættelsesform, som muliggør denne dualistiske funktion. En<br />
mulighed er at søge inspiration i den britiske modul-opbyggede ”consultantmodel”.<br />
Bestyrelsen har beskrevet denne stillingskategori i artiklen:<br />
”Kan den britiske consultant-model bruges i Danmark?” Ugeskrift for Læger 23. juni <strong>2008</strong>.<br />
Hvis denne model eller dele heraf ønskes indført med mulighed for, at en nærmere fastlagt<br />
del af arbejdsugen placeres i den private sektor, så opstår spørgsmålet om denne stilling<br />
skal placeres i en speciallægefraktion uden ledelsesmæssig funktion. Den samme<br />
overvejelse kan gøres i relation i deltidsansættelser Og det bør overvejes om den<br />
modulopbyggede arbejdstilrettelæggelse – også hentet fra England, bør indføres i<br />
Danmark med dens klare fordele, men også visse ulemper.<br />
Hospitalsledelse – centerledelse o. lign<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 5
Revurderingen af overlægestillingen, der i fremtiden skal baseres på en tættere kobling<br />
mellem klinisk funktion og faglig ledelse, vil uundgåeligt også give anledning til en analyse<br />
af det ikke patientnære administrative system. En del af disse stillinger er DJØF-stillinger<br />
ofte besat med læger, andre er direkte klassificeret som lægestillinger. Tiden er inde til<br />
også at have en nærmere diskussion af denne ledelsesstruktur, set i lyset af de pågående<br />
og omfattende strukturændringer af hospitalssektoren. Her har primært trojkaledelse<br />
interesse, da dens oprettelse går tilbage til midten af firserne, hvor hospitalsstrukturen var<br />
anderledes. Hovedinteressen vil samle sig om den nuværende cheflægekonstruktion med<br />
nærmest permanent ansættelse og dermed også vedvarende og tiltagende afstand til det<br />
kliniske arbejde. Vi bør drøfte, om man kunne lære noget af England, hvor de tilsvarende<br />
stillinger har en anderledes klinisk forankring. Specielt er det af interesse med baggrund i<br />
nyere hændelser i regionerne. Her er der desværre set etablering af et regionalt forum af<br />
cheflæger, der umiddelbart optrådte med specialerådsfunktion udenom de eksisterende<br />
monofaglige specialeråd. Endvidere er der uheldige eksempler på, at der gives faglige<br />
pålæg af cheflæger uden en reel klinisk viden indenfor specialet eller muligheder for at<br />
overtage det juridiske ansvar i tilfælde af en klagesag. Pålægget ledsages undertiden af<br />
udtalelsen, ”Jeg påtager mig ansvaret” hvilket ikke alene er umuligt, men også lidet<br />
fremmende for arbejdsmiljøet samt den kliniske kvalitet.<br />
Den private hospitalssektor- overlægers bibeskæftigelse<br />
Den private sektor i Danmark har udviklet sig fra en gøgeunge til en reel partner indenfor<br />
hospitalssektoren, betinget af dels 4 ugers ventetidsgarantiordningen/fritvalgsordningen og<br />
dels en nærmest eksplosiv udvikling i antallet af sundhedsforsikringer. Og den private<br />
sektor har netop fået en yderligere accept fra regeringens side, idet der i forbindelse med<br />
ventetidsgarantiens suspension frem til september 2009, er forlangt, at der indgås et<br />
samarbejde mellem Danske Regioner og Sammenslutningen af Privathospitaler og<br />
Privatklinikker. Det vil ikke være uden interesse at følge dette samarbejde set i lyset af, at<br />
de to organisationer hidtil har brugt mest tid på at bekæmpe hinanden frem for at<br />
samarbejde konstruktivt.<br />
Manglen på speciallæger medfører, at de to udbydere af sundhedsydelser i den<br />
sekundære sektor skal konkurrere om samme arbejdskraft, hvilket har bevirket, at nogle<br />
overlæger arbejder i begge sektorer. Kombinationen har givet anledning til en række<br />
diskussioner om habilitet og loyalitet. I den forbindelse fandt Overlægeforeningen i<br />
efteråret 2007 det nødvendigt at få belyst de faktuelle forhold med hensyn til omfang og<br />
indtjeningsniveauet ved overlægernes bibeskæftigelse. En del af disse resultater kan<br />
læses på www.laeger.dk Det er dog værd at bemærke, at kun 7 % havde bibeskæftigelse<br />
på privathospital. Det tilsvarende tal er 60 % for britiske consultants, hvilket under alle<br />
omstændigheder er en substantiel forskel, selvom tallene ikke er helt sammenlignelige<br />
Den gennemsnitlige indtjening fra alle former (offentlig-privat) for bibeskæftigelse er<br />
ca.130.000 kr. årligt, med en vis variationsbredde.<br />
Overlægeforeningen vil gerne benytte lejligheden til at takke medlemmerne for deres store<br />
deltagelse i denne spørgeskemaundersøgelse (besvarelsesprocent 72).<br />
Det er og har altid været <strong>Overlægeforeningens</strong> politik, at medlemmerne har ret til<br />
bibeskæftigelse i henhold til de pligter og rettigheder, der gives i gældende overenskomst<br />
og lovgivning (tjenestemandsregulativet). Men det er ikke i overensstemmelse med<br />
overenskomsten, hvis den ansættende myndighed generelt forbyder at arbejde udenfor<br />
den offentlige sektor. Det skal understreges, at overenskomsten indgået i <strong>2008</strong> ikke har<br />
ændret rettighederne på dette område.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 6
Hvis der i fremtiden skal indføres et generelt forbud mod bibeskæftigelse i den private<br />
sektor for overlæger med primær ansættelse i det offentlige system, vil det kræve en aftale<br />
imellem overenskomstens parter med en realistisk økonomisk kompensation for<br />
fraskrivelsen af en væsentlig indtjeningsmulighed. Det skal samtidigt understreges, at det<br />
er <strong>Overlægeforeningens</strong> synspunkt, at finde en ansættelsesform, hvor vilkårene for dette<br />
dobbelte ansættelsesforhold er synlige for såvel kollegaerne i afdelingen som de to<br />
arbejdsgiverparter.<br />
Foruden konkurrencen om sundhedspersonalets bibeskæftigelse foregår der en ideologisk<br />
funderet debat om sundhedssektorens organisering, som tillige ofte iblandes en vis portion<br />
brødnid mellem de to sektorer. I den offentlige sektor hævder man , at de private<br />
hospitaler ydes en for høj DRG-takst, da sektoren er ”fritaget” for akut- og<br />
undervisningsfunktionen, mens den private sektor hævder, at den anvendte<br />
finansieringsmodel er korrekt, da den offentlige sektors forrentning og afskrivning ikke<br />
indgår i DRG-taksten. Hertil kommer, at det undertiden udokumenteret fremføres, at den<br />
profitbaserede aktivitet giver anledning til indikationsskred.<br />
Debatniveauet, specielt om lægers bibeskæftigelse, har undertiden været på kanten af det<br />
perfide. Vi kan konstatere, at den administrative ledelse i Region Midtjylland har været<br />
meget hurtige til at konkludere om en konkret sag fra en anden region ved nærmest at<br />
beskylde navngivne overlæger for bedrageri, på trods af at de pågældende havde en klar<br />
aftale med deres arbejdsgiver om vilkårene for udøvelse af deres bibeskæftigelse<br />
Det er <strong>Overlægeforeningens</strong> synspunkt, at en del af debattens til tider lave<br />
lødighedsniveau bl.a. skyldes manglende valide undersøgelser som præmisser for<br />
argumentationen. Vi foreslog derfor på Lægemødet <strong>2008</strong>, at Lægeforeningen fik iværksat<br />
en analyse af området. Det er glædeligt, at Lægeforeningen nu har taget skridt til et<br />
samarbejde med Dansk Sundhedsinstitut (DSI) om et projekt, der handler om samspillet<br />
mellem offentlige og private aktører.<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> krav er, at uanset organisationsstrukturen af den danske<br />
sundhedssektor, skal den grundliggende patientrettighed være ”fri og lige adgang” til<br />
behandling, samt at det kvalitetsmæssige niveau er identisk i de to sektorer. Der skal også<br />
være mulighed for konkurrence på lige økonomiske vilkår.<br />
Behovet for seriøse analyser af økonomiske årsagssammenhænge i sundhedssektoren er<br />
en nødvendighed i relation til diskussionen om skattefradragsretten for<br />
sundhedsforsikringer tegnet af erhvervslivet for det ansatte personale og ofte også<br />
ægtefæller og børn. Skal fradragsretten afskaffes eller udbredes til alle? Jf. at den<br />
offentlige sektor nu også tilbyder sundhedsforsikringer til personalet. Hvis fradraget<br />
afskaffes, vil statens provenu så blive brugt på sundhedssektoren eller en Kattegatbro? –<br />
Hvis Skattekommissionen alene peger på en nedsættelse af topskatten, vil det så blive de<br />
velbjergede, der i fremtiden tegner en privat sundhedsforsikring uanset fradragsret eller<br />
ej?<br />
Øges brugerbetalingen i Danmark, selv om landet allerede ligger højt i OECD på dette<br />
område. Hvilken betydning vil dette forsøg på adfærdsregulering få for den sociale lighed i<br />
tilfælde af sygdom?<br />
Er det basale problem, at finansieringsgrundlaget for sundhedssektoren er for lavt til<br />
opretholdelse af en efter brugernes vurdering tidssvarende sundhedssektor?<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 7
Regionernes store underskud i <strong>2008</strong> kunne ligeledes pege i samme retning. Er denne<br />
økonomiske faktor den reelle årsag til væksten i den private sektor og<br />
forsikringsdiskussionen, idet store dele af befolkningen tilsyneladende ikke vil acceptere<br />
den offentlige sektors service- og funktionsniveau?<br />
OECD udgav allerede i 2004 en omfattende analyse af samspillet mellem offentlig og<br />
privat finansiering af sundhedssektoren (”Private Health Insurance in OECD Countries”,<br />
2004), som tydeligt viser, at det ikke er muligt at tegne et entydigt og generelt billede af<br />
forsikringernes indflydelse på sundhedssektorens forhold. OECD’s resultater understøtter,<br />
at der foretages en analyse i det enkelte land.<br />
Hertil kommer det forslag til rammedirektiv, som d.02.07.08 blev fremsat af EUkommissionen.<br />
I henhold til dette direktivforslag kan patienterne om end med visse<br />
begrænsninger, søge behandling udenlands uden forhåndsgodkendelse af det nationale<br />
sundhedsvæsen. Da der er overskydende kapacitet i flere af de europæiske<br />
hospitalssystemer, kan dette kunne få en del indflydelse på fremtidens danske system, da<br />
behandlinger i udlandet vil trække økonomiske midler ud af landet. Og endelig skal det i<br />
denne forbindelse bemærkes, at en række sundhedsydelser i dag er omfattet af direktivet<br />
om tjenesteydelser.<br />
Er den politiske ledelse med tidligere amter og nu regioner en uhensigtsmæssig<br />
ledelsesform i det moderne samfunds økonomisk-politiske indretning?<br />
Der kan stilles flere spørgsmål end der gives svar.<br />
Der er derfor mange økonomiske sammenhænge, der må og skal objektivt analyseres,<br />
hvis kravet om patienternes ”fri og lige adgang” til det danske hospitalsvæsen skal sikres<br />
og fastholdes i fremtiden.<br />
Forebyggelse<br />
Traditionelt har forebyggelsesområdet haft en tilbagetrukken placering i dansk<br />
sundhedspolitik. Ministeriet til varetagelse af sygdom/sundhed har på ny skiftet navn -<br />
aktuelt til Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse. Hvilket vel er udtryk for, at man fra<br />
regeringens side vil opprioritere forebyggelsen. Den ændring af adfærdsmønsteret har<br />
imidlertid ikke direkte manifesteret sig i regeringsgrundlagets punkt 5: ”Et sundhedstilbud i<br />
verdensklasse” hvor det nøgternt må konstateres, at forebyggelse ikke er omtalt blandt de<br />
i øvrigt mange gode intentioner/ønsker for fremtidens sundhedsvæsen. Samme<br />
konstatering gør sig også gældende for aftalen mellem regeringen og regionerne: ”Aftale<br />
om regionernes økonomi for 2009”. Dette på trods af, at der i denne aftale findes et punkt<br />
6 med overskriften ”Bedre ressourceudvikling på sund-hedsområdet”. Som en<br />
tilsyneladende kompensation for denne anonyme placering af forebyggelse har regeringen<br />
i januar <strong>2008</strong> nedsat en Forebyggelseskommission. Kommissionen skal i løbet af <strong>2008</strong><br />
udarbejde en betænkning, med henblik på udformning af en forebyggelsespolitik, der over<br />
en 10- årig periode forlænger den gennemsnitlige levetid med 3 år. Intentionen er god – og<br />
ganske ambitiøs - man kan dog være bekymret for, at det foreliggende kommissorium, der<br />
er bredt og ikke operationelt formuleret, medfører, at resultaterne fra en kompetent<br />
kommission kommer til at lide samme skæbne som resultaterne af<br />
Velfærdskommissionen.<br />
Det er almindeligt accepteret, at man i det moderne samfund ikke kan behandle sig ud af<br />
en række livsstilskabte sygdomme, Forebyggelse er eneste mulighed og det skal derfor<br />
styrkes. Det burde have været et indsatsområde allerede for flere år siden. Den<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 8
foreliggende dokumenterede viden på en række områder er så stor, at man burde have<br />
iværksat sådanne initiativer parallelt med et større udredningsarbejde om emnet. Det må<br />
være åbenlyst, at en effektiv forebyggelsespolitik uden hospitalernes engagement ikke vil<br />
blive effektiv.<br />
Indtil for et år siden ydede ” Netværk af forebyggende sygehuse” en stor og valid indsats<br />
på dette område. Organisationen blev nedlagt, fordi regionerne ikke ville yde en<br />
økonomisk dækning på ”sølle” 1 mio. kr. med den begrundelse, at regionerne selv kunne<br />
varetage dette arbejde. Der er imidlertid langt mellem ord og gerninger, regionerne har<br />
indtil videre været fuldstændig usynlige på forebyggelsesområdet.<br />
Det er <strong>Overlægeforeningens</strong> politik at bidrage til, at der i Lægeforeningens bestyrelse vil<br />
blive lagt stor vægt på at styrke forebyggelsen. Det fordrer, at hospitalerne inddrages<br />
aktivt, specielt med henblik på at Forebyggelseskommissionens arbejde bliver gjort<br />
operationelt og ikke kommer til at lide den samme kranke skæbne, som talrige andre<br />
rapporter, nemlig som støvsamler på en eller anden hylde i et ministerium. Det er<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> vurdering, at der vil være stor lydhørhed for dette synspunkt i<br />
Lægeforeningen.<br />
Produktionsfiksering – forskning<br />
Medlemmerne af Overlægeforeningen har helt utvivlsomt oplevet, hvordan<br />
sygehusvæsenet over den seneste årrække har haft et stadig stigende fokus på<br />
produktion – ikke mindst af de kirurgiske ydelser, der jo er lette at måle og tælle. Det er en<br />
helt legitim og samfundsmæssig vigtig opgave, at der drages omsorg for, at<br />
skatteborgerne får noget for deres penge. Men det er som om, det i stigende grad<br />
glemmes, at sygehusvæsenet har andre opgaver end de rent produktionsmæssige.<br />
Produktionsfikseringen bliver i den forbindelse at ligne med en gøgeunge, der tenderer<br />
mod at skubbe andre centrale opgaver ud af reden. Det gælder ikke mindst den kliniske<br />
forskning, som har fået trangere kår i de seneste år.<br />
Overlægeforeningen belyser konsekvenserne af produktionsfikseringen på årsmødet i<br />
2009, hvor emnet er tema for den faglige konference.<br />
Konflikten på sundhedsområdet – frivilligt ekstraarbejde<br />
Strejken på Sundhedskartellets område har været både legal og i overensstemmelse med<br />
Hovedaftalen og det forhandlingssystem, der i daglig tale betegnes som den ”Danske<br />
forhandlingsmodel”. Vilkår en faglig organisation som Overlægeforeningen naturligvis<br />
respekterer.<br />
Uanset de fagretslige forhold bør forløbet og de menneskelige/faglige konsekvenser give<br />
anledning til en vis eftertanke, og nogle analyser af om samfundet i almindelighed og<br />
sundhedssektoren i særdeleshed i dag er konstrueret til at håndtere denne<br />
forhandlingsmodel.<br />
Det langvarige forløb har bevirket, at mange overlæger samt ansatte fra andre<br />
personalekategorier, på basis af personlige moralske normer, har fundet forløbet etisk<br />
uacceptabelt, uanset gældende regler på arbejdsmarkedet.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 9
Ophævelsen af strejkeretten generelt eller specifikt for sundhedssektoren vil næppe være<br />
realistisk. Hvad skulle alternativet være? Hvilken anden pressionsmulighed skulle<br />
arbejdstagerne have? Selv om de opnåede fordele for de strejkende organisationer har<br />
været yderst beskedne både i økonomisk og politisk henseende.<br />
Derfor må opmærksomheden primært rettes mod, at der etableres en forhandlingsmodel,<br />
som afspejler de reelle politiske magtforhold og ansvarsområder i samfundet.<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> egne erfaringer fra overenskomstforhandlingerne <strong>2008</strong> samt<br />
forløbet af strejken afslører med al ønskelig tydelighed, at Danske Regioner i sin<br />
nuværende form er et forsinkende og unødvendigt forhandlingsled. Organisationen<br />
repræsenterer ikke den egentlige økonomiske arbejdsgiver/magt, som i realiteternes<br />
verden er Staten/Finansministeren. Strejkens ophør blev derfor heller ikke betinget af<br />
Danske Regioners indsats som forhandlingspart, men ved en uofficiel indgriben fra<br />
Finansministeren. Til gengæld havde Danske Regioner hovedrollen som ”prygelknabe” i<br />
dette uværdige forhandlingsforløb. Hvis man – som det er sket i den forgangne offentlige<br />
debat - taler om ”at tage patienterne som gidsler”, så var det ikke alene Sundhedskartellet,<br />
der gjorde dette, men i høj grad også Finansministeren.<br />
Derfor må en fremtidig forhandlingsmodel indebære, forudsat man ønsker at bibeholde<br />
regionsmodellen, at det økonomiske grundlag for regionerne ændres. Alternativet er en<br />
nedlæggelse af regionerne. Et valg der bør træffes hurtigst muligt. Værdien af ”Den<br />
danske forhandlingsmodel” er tydeligvis udhulet på det regionale område.<br />
Hvis der ellers kan peges på noget ”positivt” som en konsekvens af strejken, må det være,<br />
at 1 måneds ventetidsgarantien er suspenderet for et år, og dermed giver mulighed for, at<br />
der arbejdes for indførelsen af en differentieret ventetidsgaranti baseret på faglige<br />
præmisser. Opgaven er vanskelig, idet der fortsat må være en patientrettighed vedrørende<br />
den maksimale ventetid, som for en række sygdomme uproblematisk kan være mere end<br />
de nuværende 4 uger. Der skal dog i den forbindelse indgå en vurdering af de sociale<br />
elementer af en længere sygdomsperiode. Det er ikke <strong>Overlægeforeningens</strong> politik, at<br />
ventelisterne atter skal præges af den tilfældighed, som var fremherskende i amternes tid,<br />
dvs. uden en eller anden form for patientrettighed.<br />
I skrivende stund tegner der sig et uklart billede af regionernes strategi med hensyn til<br />
afvikling af de udskudte operationer, behandlinger og undersøgelser. De foreløbige<br />
meldinger lyder på, at regionerne blot ønsker at lade ventelisterne vokse, da garantien<br />
ikke længere er gældende. Formålet med denne handling er umiddelbart økonomisk<br />
forståelig, da det produktivitetskrav på 2 %, som regeringen traditionelt har pålagt<br />
sygehusejerne i den årlige økonomiaftale, er suspenderet for <strong>2008</strong>, men genindføres i<br />
2009. Det indbyder til at holde produktionen nede i <strong>2008</strong>, men det er ikke en etisk<br />
acceptabel handlemåde. Regeringens holdning er ukendt på nuværende tidspunkt.<br />
Lykkedes det for regionerne at gennemføre denne strategi, der tilsyneladende lægges op<br />
til, må det karakteriseres som et nederlag for patienterne – og især for regeringen. Der er<br />
næppe tvivl om, at der foregår et politisk spil mellem regionerne og regeringen, ikke mindst<br />
med baggrund i regionernes manglende evne til at forhandle sig til den nødvendige<br />
økonomi hverken for <strong>2008</strong> eller 2009. Man kan vel også tale om, at” patienterne er blevet<br />
gidsler” i det politiske og økonomiske spil imellem regeringen og regionerne.<br />
Disse politiske forhold kan medføre, at overlægerne kommer under et vist ubehageligt -<br />
men forståeligt - pres fra patienternes side, hvis der ikke gives økonomiske mulighed for<br />
en relativ hurtig afvikling af de udsatte undersøgelser og behandlinger. Der vil utvivlsomt i<br />
efteråret <strong>2008</strong> blive behov for, at de faglige organisationer og overlægegruppen involverer<br />
sig endnu mere i den sundhedspolitiske debat.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 10
FEA<br />
Speciallægemanglen har - efter flere år - endelig fået nogle regioner til at indse behovet for<br />
at indgå aftaler med overlægerne på regionalt plan om etablering af ordninger om Frivilligt<br />
ekstraarbejde (FEA). Region Midtjylland bad allerede om en sådan forhandling ultimo<br />
2007. Forhandlingerne medførte ingen aftale grundet uenighed om prisniveauet, men der<br />
var nogenlunde enighed om principperne. Forhandlingerne blev indledt ved årsskiftet<br />
2007-08, men stillet i bero pga. overenskomstforhandlingerne. Det medførte imidlertid<br />
ingen løsning på dette problem, fordi Danske Regioner af uforståelige grunde ikke<br />
ønskede en generel løsning af problemet. Efterfølgende er der i juni <strong>2008</strong> indgået en aftale<br />
om FEA med Region Nordjylland.<br />
Udgangspunktet er som nævnt den generelle speciallægemangel og har i sin oprindelse<br />
ingen relation til de af Sundhedskartellets strejkeudløste ventelister, men aftalen kan<br />
naturligvis også anvendes i denne sammenhæng. Overlægeforeningen vurderer, at der i<br />
overlægegruppen er en velvilje til at medvirke til afvikling af de opståede ventelister, hvis<br />
der betales en acceptabel løn herfor, da mange overlæger allerede har en øget<br />
arbejdsbyrde grundet vakancer. Hvad et acceptabelt niveau er, giver imidlertid anledning<br />
til en udtalt diskrepans parterne imellem og med beskyldninger om grådighed og lignende<br />
negativt ladede gloser, der næppe er fremmende for forhandlingsmiljøet. Det skal i den<br />
forbindelse fremhæves, at såvel medlemmerne som embedsmænd i Region Nordjylland<br />
har udtrykt tilfredshed med den indgåede aftale. Nærmere information ligger på<br />
www.laeger.dk<br />
Strukturændringer i Overlægeforeningen, FAS og Lægeforeningen<br />
Lægeforeningen<br />
Sandheden i det gamle udsagn om ”at ting tager tid” kan bekræftes med det antal år, det<br />
har taget at modernisere Lægeforeningen. Processen har ikke altid kunne opnå<br />
topkarakter, hvad angår elegance i forhold til forhandlingsforløbet eller tid anvendt på<br />
projektet. På den positive side må man glæde sig over, at alle elementer er blevet<br />
analyseret og ikke mindst i forhold til kvaliteten af det færdige resultat, der blev endeligt<br />
vedtaget på Lægemødet <strong>2008</strong>.<br />
Lægeforeningens nye bestyrelse er på 9 medlemmer plus en formand. Bestyrelsen er enig<br />
om, at der skal ske ændringer i arbejdsformen. Det vil bl.a. medføre, at der fremover vil<br />
være færre stående udvalg til fordel for en mere udbredt anvendelse af ad hoc udvalg. Det<br />
er bestyrelsens ønske, at der etableres et mere tæt samarbejde mellem Lægeforeningens<br />
bestyrelse og bestyrelserne for de enkelte forhandlingsberettigede foreninger og dermed<br />
en større grad af medlemsinddragelse. Den nye struktur har kun haft en kort<br />
funktionsperiode, men vurderingen - baseret på dette spinkle grundlag - er, at der i den<br />
”sammenbragte familie” er et klart ønske om, at det interne samarbejde i Lægeforeningen<br />
intensiveres, så foreningen ikke længere i det eksterne miljø skal omtales som ”de fire<br />
lægeforeninger”. Arbejdsprogrammet kan ses på www.laeger.dk<br />
Overlægeforeningen og FAS<br />
I modsætning til Lægeforeningens struktur er forslagene til en ændring af<br />
Overlægeforeningen og FAS endnu ikke vedtaget, men fremlægges på de to foreningers<br />
repræsentantskabsmøder i oktober <strong>2008</strong>.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 11
Formålet med ændringen er, at ændre FAS fra at være en delforening – et begreb der ikke<br />
længere eksisterer i Lægeforeningen - til en paraplyorganisation for de 11<br />
forhandlingsberettigede foreninger. Formanden for den største forhandlingsberettigede<br />
forening er formand for FAS, p.t. formanden for Overlægeforeningen. FAS skal fremover<br />
alene være et koordinerende organ for de 11 underliggende foreninger. De tidligere<br />
funktioner i FAS overføres til den enkelte forhandlingsberettigede forening.<br />
Målet er selvstændighed for den enkelte forhandlingsberettigede forening, samt at det<br />
enkelte medlem nemmere kan se sig selv i den samlede Lægeforening.<br />
Baggrunden for at FAS ikke nedlægges fuldstændigt er dels muligheden for at kunne yde<br />
støtte til de mindste forhandlingsberettigede foreninger, og dels eksisterende moms og<br />
skatteregler, som vil gøre en sådan nedlæggelse ganske kostbar.<br />
Udkast til vedtægter kan læses på www.laeger.dk<br />
Arbejdsmiljø<br />
Emnet står højt på dagsordenen i samfundsdebatten om arbejdsmarkedsvilkår, såvel i den<br />
offentlige som private sektor. I diskussionen medinddrages både det fysiske og det<br />
psykiske arbejdsklima.<br />
Hospitalssektoren er heller ingen undtagelse og er omfattet af de obligatoriske<br />
arbejdspladsvurderinger i henhold til arbejdsmiljølovens § 15. Det er <strong>Overlægeforeningens</strong><br />
vurdering baseret på dels medlemshenvendelser og dels egne observationer, at emnets<br />
behandling til tider antager rituel karakter. Der er aktuelt to negativt indvirkende faktorer på<br />
arbejdsmiljøet: Regionernes udtalte produktionsfiksering, i et vist omfang sekundær til<br />
sundhedssektorens underfinansiering, og arbejdsbelastningen grundet bl.a. manglen på<br />
læger.<br />
Overlægeforeningen afholdt i november 2007 en konference med deltagelse af<br />
bestyrelserne for de nordiske overlægeforeninger om lægers arbejdsbetingelser. Formålet<br />
var en gennemgang af de vidensbaserede undersøgelser af, hvilken indflydelse<br />
arbejdstidens placering har i relation til døgnrytmen. Der foreligger en entydig<br />
dokumentation for, at arbejdstidens længde og tidsmæssige placering har en betydelig<br />
indflydelse på patienternes sikkerhed samt lægernes helbred og sociale liv. PowerPointpræsentationen<br />
fra konferencen kan ses på www.laeger.dk. De fire nordiske<br />
overlægeorganisationer vedtog en resolution omhandlende ”Et godt arbejdsmiljø”, ”Høj<br />
patientsikkerhed” samt en ”Velfungerende sundhedstjeneste”. Den fulde tekst kan læses<br />
på læger.dk. Resolutionen er fremsendt til den Europæiske Overlægeforening, der har<br />
bragt den videre til Europa Kommissionens lægelige rådgivningskomite (CPME).<br />
I europæisk sammenhæng må Overlægeforeningen beklage, at et flertal af de europæiske<br />
regeringer ønsker at vedtage en udvanding af EU`s arbejdstidsdirektiv. Det sker efter EUdomstolens<br />
domme om, at vagt på tjenestestedet skal betragtes som arbejdstid, og den<br />
ubelastede del af tiden ikke kan betragtes som hviletid. Vi har med endnu større<br />
beklagelse konstateret, at både Danske Regioner og den danske beskæftigelsesminister<br />
støtter denne ændring af Arbejdstidsdirektivet. Den politiske behandling i EU er foreløbigt<br />
havnet i et politisk dødvande. Fremtidsperspektivet for arbejdsmiljøet er ikke opløftende,<br />
især ikke for EU-landene udenfor Norden.<br />
I kølvandet af regionaliseringen pågår en fusionsproces af flere sygehuse eller afdelinger,<br />
og her er det i en række tilfælde nødvendigt med ændring af stillingsindhold, etablering af<br />
nye samarbejdskulturer etc. Alt sammen processer, hvis menneskelige implikationer er<br />
store specielt med baggrund i den usikkerhed en række personalekategorier ufrivilligt<br />
bringes i. Overlægeforeningen anerkender, at der i enkelte regioner er gjort en stor indsats<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 12
for at udarbejde retningslinier for, at fusionsprocesserne skal forløbe acceptabelt for de<br />
involverede medarbejdere. Imidlertid må vi også konstatere, at det i en række tilfælde<br />
virker, som om de involverede hospitaler er ”uvidende” om de overordnede retningslinier<br />
eller de involverede hospitalsledelser har en insufficient eller langsommelig<br />
kommunikation, der resulterer i uacceptable og unødvendigt dårlige arbejdsmiljømæssige<br />
vilkår.<br />
Antallet af personsager, som foreningen deltager i, har været jævnt stigende. Det er<br />
vurderingen, at ordet ”dialogbaseret ledelse” er blevet til et tomt modeord, ligesom det i<br />
enkelte tilfælde fremgår, at personaleafdelingerne er ganske dårlig bevandret i de<br />
overenskomstmæssige og ansættelsesretslige forhold. Set i lyset af debatten om<br />
fastholdelse af speciallægerne i den offentlige sektor, samt at overlægers eventuelle<br />
ekstraarbejde placeres i denne sektor, kan det give anledning til undren, at der ikke ydes<br />
en større indsat på arbejdsmiljøområdet, herunder en langt større villighed til oprettelse af<br />
seniorordninger. Den offentlige sektor er fortsat i anno <strong>2008</strong> langt efter det private<br />
arbejdsmarked, hvad angår fastholdelse af medarbejderne. Der er i Trepartsaftalen<br />
fokuseret på at sikre attraktive arbejdspladser. AC er part i aftalen, Overlægeforeningen<br />
må derfor arbejde for, at denne aftales intentioner omsættes fra teori til virkelighed – om<br />
end vore forventninger ikke er store til effekten af denne aftale.<br />
Ved en samlet vurdering af den aktuelle tilstand på arbejdsmiljøområdet samt udviklingen<br />
igennem de senere år, har bestyrelsen valgt at iværksætte en arbejdsvilkårsundersøgelse.<br />
Undersøgelsen blev udsendt i maj måned blandt <strong>Overlægeforeningens</strong> medlemmer –<br />
ledende såvel som ikke-ledende overlæger. Ønsket er at kortlægge en række centrale<br />
variabler vedr. overlægers arbejdsvilkår og deres oplevelser heraf for at kunne gøre det<br />
politiske arbejde i Overlægeforeningen mere målrettet mod en bedring af arbejdsvilkårene.<br />
Der skal være fokus på de vilkår, som Overlægeforeningen antager at kunne påvirke<br />
gennem overenskomstforhandlingerne både centralt og lokalt og i det faglige politiske<br />
arbejde generelt.<br />
Undersøgelsen er i første omgang gennemført som en internetbaseret<br />
spørgeskemaundersøgelse blandt alle foreningens medlemmer. Den vil senere<br />
blive suppleret med en fokus gruppeundersøgelse blandt ledende overlæger.<br />
Primo august havde 1.920 medlemmer svaret, hvilket giver en besvarelsesprocent på 56.<br />
Set i lyset af en lidt svag besvarelsesprocent har Overlægeforeningen besluttet at udsende<br />
undersøgelsen endnu engang til de medlemmer som ikke tidligere har svaret. Denne gang<br />
både til dadlnet-adresser og en evt. anden epost-adresse som Lægeforeningens<br />
registreringsafdeling er i besiddelse af. Undersøgelsen vil modsat den første udsendelse<br />
også blive udsendt på papir til de medlemmer, som ikke har en registreret epost-adresse<br />
hos Lægeforeningen. Den ekstra udsendelse finder sted primo september.<br />
Den ekstra udsendelse betyder, at den endelige afrapportering vil blive udskudt indtil<br />
begyndelse af 2009. Forhåbentlig med et mere fyldestgørende datamateriale. Selve<br />
dataanalysen finder sted i et samarbejde med Arbejdsmedicinsk klinik i Århus og<br />
sammenskrives i en rapport om arbejdsvilkår for overlæger.<br />
Bestyrelsen takker alle, der har brugt tid på at besvare spørgeskemaet, og ikke mindst de<br />
mange der har taget sig tid til at anføre ”yderligere bemærkninger”. Disse bemærkninger<br />
vil også indgå i arbejdet.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 13
Den Lægelige Videreuddannelse<br />
Fra dette efterår (<strong>2008</strong>) erstattes den hidtidige turnusuddannelse af den kliniske<br />
basisuddannelse. Den varer 12 måneder og består af to delansættelser af hver 6<br />
måneders varighed. Desuden er det fremover gældende, at påbegyndelsen af<br />
hoveduddannelsesforløbet skal ske indenfor 4 år efter påbegyndelsen af den kliniske<br />
basisuddannelse (den såkaldte 4 års regel).<br />
Antallet af specialer, som kan indgå i den kliniske basisuddannelse, er øget, dog således<br />
at kombinationen af specialer sikrer, at basislægen reelt får mulighed for at påtage sig et<br />
lægefagligt ansvar, og at alle målbeskrivelsens kompetencer opnås.<br />
Arbejdstilrettelæggelsen på afdelingerne, som uddanner basislæger, skal sikre, at lægen i<br />
det første halvår har superviseret vagtarbejde. Det stiller således helt specielle krav til<br />
afdelingens speciallæger/overlæger.<br />
Indførelsen af 4-års reglen for påbegyndelse af hoveduddannelsesforløbet skal ses i lyset<br />
af både den store speciallægemangel såvel som i den geografiske fordeling af<br />
speciallæger i Danmark.<br />
Både indførelsen af den kliniske basisuddannelse såvel som 4 års reglen har været under<br />
stærk kritik fra flere sider, men primært må man hilse indførelsen af en superviseret<br />
kompetencestyret uddannelse velkommen. Selvfølgelig skal uddannelserne følges nøje,<br />
og en mere grundig evaluering afventer en gennemførelse af de første uddannelsesforløb,<br />
som vil være i 2015.<br />
Hospitalsplaner<br />
De danske hospitalsbygninger er i et betydeligt omfang utidssvarende og præget af<br />
nedslidning grundet manglende vedligeholdelse. Det er i regeringsgrundlaget fastslået, at<br />
der skal foretages nybygninger i et hidtil usædvanligt omfang. Dertil har regeringen ydet et<br />
beløb på 25 mia. kr. i perioden <strong>2008</strong> – 18. Umiddelbart virker beløbet på 25 mia. som en<br />
underfinansiering vurderet på baggrund af dels det reelle behov og dels de allerede<br />
fremlagte regionale hospitalsplaner.<br />
Regionernes foreløbige hospitalsplaner er imidlertid ikke i nødvendigt omfang<br />
karakteriseret ved den påkrævede fremtidssikring, der må kræves af en samfundsmæssig<br />
investering af denne størrelsesorden. Et forhold der betinges dels af snæver<br />
lokalpatriotisme og dels manglende overordnet sammenhæng på tværs af<br />
regionsgrænser. Det må være et ufravigeligt krav, at den kommende hospitalsplanlægning<br />
sker ud fra en landspolitisk vinkel, så hospitalssektoren fremtræder velorganiseret - også<br />
uden eksistensen af den nuværende regionsstruktur.<br />
At lokalpatriotismen blomstrer både blandt lokalbefolkningen og i lægegruppen er ikke<br />
overraskende. Adfærden er kendt fra tidligere diskussioner af omfordelinger af offentlige<br />
arbejdspladser, eksempelvis i forbindelse med kaserne- og seminarienedlæggelser. Det er<br />
derimod et overraskende og usædvanligt debatniveau, der har været benyttet nogle steder<br />
i landet. Specielt tager Overlægeforeningen afstand fra den debattone, der i enkelte<br />
tilfælde har været anvendt i Holstebroområdet.<br />
Overlægeforeningen ønsker, at den nedsatte ekspertgruppe kan prioritere og sætte sig ud<br />
over det lokale snæversyn og foretage en sammenhængende landsdækkende prioritering.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 14
Overlægeforeningen støtter Sundhedsstyrelsens akutplan. Det skal i den forbindelse<br />
understeges, at det er en forudsætning, at der etableres en præhospitalsfunktion af den<br />
nødvendige faglige kvalitet.<br />
Hvilken bemanding og hvilken faglig og organisatorisk ledelse der skal etableres i de nye<br />
akutfunktioner må nærmere analyseres. Diskussioner om etablering af et fagområde eller<br />
speciale indenfor akutområdet har ikke på nuværende tidspunkt den fornødne tyngde til at<br />
foretage en endelig vurdering med henblik på at besvare ovenstående spørgsmål. Der er<br />
erfaringer fra Sverige og USA, der er lande, der ikke har en primær sektor. Der er behov<br />
for at analysere akutfunktionen i en sammenhæng med en primær sektor, som vi har i<br />
Danmark. Debatten er påbegyndt med Sundhedsstyrelsens akutplan og indeholder en enstrenget<br />
adgang til hospitalsfunktionen via primærsektoren. Det anbefales, at der oprettes<br />
forsøgsmodeller for organiseringen af den akutte modtagelse, som senere underkastes<br />
uafhængige evalueringer.<br />
Endelig vil det være hensigtsmæssigt, hvis de vedtagne hospitalsplaner forelægges til<br />
udtalelse for nedsatte rådgivende udvalg i Sundhedsstyrelsen vedrørende<br />
specialeplanlægningen. Det må ikke være muligt, at der foretages kirurgiske indgreb, uden<br />
at de faglige krav om bl.a. volumen er tilfredsstillende, jf. etablering af koloncancerkirurgi<br />
på Privathospitalet Hamlet eller andre lignende uacceptable organiseringer.<br />
Den elektroniske patientjournal (EPJ)<br />
Sundhedsvæsenets hovedopgave er at yde den til enhver tid gældende bedste kvalitet af<br />
diagnostik og behandling. Det kræver med nutidens teknologiske stade, at<br />
sundhedsvæsenet som et nødvendigt hjælpemiddel digitaliseres. Det er på en række<br />
områder gennemført på sufficient og klinisk tilfredsstillende vis. Trods denne almene<br />
erkendelse må man desværre konstatere, at det langt fra er lykkedes, hvad angår den<br />
mest centrale kliniske og juridiske funktion, nemlig den elektroniske patientjournal.<br />
Allerede i maj 2003 udkom ”National IT-strategi for sundhedsvæsenet 2003 – 2007”, som<br />
var en vel planlagt og struktureret strategi. Der var dog den skavank, at amterne var bedre<br />
vidende og undlod brugen af den nationale plan, hvorefter den amtslige organisation<br />
kunne melde sig ind i ”klubben af IT-skandaler i den offentlige sektor”. Denne useriøse<br />
fremgangsmåde har nødvendiggjort behovet for endnu en national strategiplan: ”Den<br />
nationale strategi for digitalisering af sundhedsvæsenet <strong>2008</strong> – 12”<br />
Det fremgår her, at efter nedlæggelse af amterne er det direkte ansvar for EPJ<br />
beklageligvis placeret i den enkelte region. Ofte under ledelse af de samme personer, der<br />
ikke har kunnet få det til at fungere i amternes tid. Det kan give anledning til en dyb<br />
bekymring for kvaliteten og resultaterne af den videre udviklingsproces.<br />
Erik Juhl har i rapporten: ”Rundrejse i det danske sygehusvæsen” beskrevet problemet:<br />
”Barriere for udbredelsen af bedste praksis” en problemformulering der bør haves in mente<br />
i den videre proces, idet der på enkelte hospitaler findes EPJ-modeller, som fungerer til<br />
klinikkernes tilfredshed. Disse EPJ-lakuner bør danne grundlaget for den videre udvikling,<br />
efter princippet ”best practice”. Det er ikke tilfældet i dag alene betinget af politiske årsager<br />
og ikke med faglige begrundelser. En løsning er påkrævet øjeblikkeligt, da det må<br />
konstateres, at samarbejdet imellem regionernes enkelte hospitaler visse steder bl.a.<br />
vanskeliggøres på grund af den manglende mulighed for indbyrdes kommunikation på det<br />
digitale område.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 15
Der er i de forløbne fem år udarbejdet adskillige politikpapirer for IT-området uden at dette<br />
har manifesteret sig i EPJ-kvaliteten, inklusiv et papir fra Overlægeforeningen i 2004. Der<br />
har på området været langt mellem ord og gerninger.<br />
Det må nøgternt konstateres, at 5 års erfaring har vist, at en decentral organisation for<br />
EPJ etableringen må karakteriseres som fejlslået ud fra en helhedsbetragtning. Det kan<br />
kun tolkes, som den nuværende lokale/regionale ekspertise ikke er tilstrækkelig.<br />
Konklusionen bør efter <strong>Overlægeforeningens</strong> opfattelse være, at EPJ fjernes fra<br />
regionernes ansvarsområde og centraliseres evt. i en af regionerne helt uafhængig<br />
organisation. Det bør ikke længere være muligt generelt at indføre systemer på et ikke<br />
valideret funktionsdygtigt niveau, bedst karakteriseret som prototype-niveau, både når det<br />
drejer sig om talegengivelse og andre EPJ-funktioner.<br />
Det skal i fremtiden ikke være muligt, som en morsom deltager i Lægemødet <strong>2008</strong> udtalte:<br />
”IT er akronymet for Ikke Tilstede”.<br />
OK resultat <strong>2008</strong><br />
I <strong>beretning</strong>sperioden er der indgået nye overenskomster og aftaler. Kravene til fornyelse af<br />
overenskomster og aftaler blev udvekslet i efteråret 2007, og forhandlingerne blev herefter<br />
igangsat. En række generelle spørgsmål blev forhandlet af Kommunale Tjenestemænd og<br />
Overenskomstansatte (KTO), hvor FAS/Overlægeforeningen er repræsenteret igennem<br />
Akademikernes Centralorganisation (AC) og dels af FAS/<strong>Overlægeforeningens</strong> egne<br />
organisationsforhandlinger. Arbejdsgivermodparten er repræsenteret af Regionernes<br />
Lønnings- og Takstnævn, hvori der indgår repræsentanter for de 5 regionerne,<br />
Kommunernes Landsforening og staten.<br />
Forhandlingerne resulterede i aftaler, der forelå den 2. marts <strong>2008</strong>, hvor KTO-forliget på<br />
det regionale område blev indgået.<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskab blev ekstraordinært indkaldt til møde den 2. april<br />
<strong>2008</strong> i Odense Congres Center for at tage stilling til resultatet. Repræsentantskabet<br />
tilsluttede sig så godt som enstemmigt resultatet. De nye overenskomster og aftaler blev<br />
fornyet for en periode af 3 år gældende fra den 1. april <strong>2008</strong>.<br />
Lønstigninger<br />
Samlet medfører forhandlingsresultatet forbedringer på i alt 12,8 pct. som udmøntes i<br />
løbet af den 3-årige overenskomstperiode 1. april <strong>2008</strong> – 31. marts 2011. KTO-forliget<br />
medfører lønstigninger til alle på i alt 7,93 pct. i perioden.<br />
Som en del af forliget videreføres den såkaldte reguleringsordning, som betyder, at<br />
lønningerne i kommuner og regioner reguleres med 80 pct. i forhold til lønudviklingen på<br />
det private arbejdsmarked.<br />
På tidspunktet for aftaleindgåelsen var samtlige skøn over løn- og prisstigninger i<br />
overenskomstperioden af en sådan karakter, at forhandlingsfællesskaberne kunne<br />
konkludere, at reallønnen var sikret i perioden alene ved de generelle lønstigninger.<br />
Imidlertid indikerer de seneste inflationsforventninger, at det kan blive problematisk at<br />
fastholde denne konklusion.<br />
Den lokale løn tilføres yderligere midler, idet der er afsat 1,6 pct. af lønsummen, som skal<br />
udmøntes ved lokale forhandlinger i 2009 og 2010. Til de lægelige chefer<br />
(specialeansvarlige overlæger, ledende overlæger, cheflæger m.fl.) afsættes 2,5 pct. af<br />
gruppens lønsum til lokal løndannelse.<br />
Som en del af de generelle lønforhøjelser er der afsat 0,2 pct. i overenskomstperioden<br />
som kompensation for personalegoder på det private arbejdsmarked, idet regionalt ansatte<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 16
ikke har haft samme adgang til personalegoder som privatansatte. Kompensationen<br />
holdes uden for reguleringsordningen.<br />
Den særlige feriegodtgørelse forhøjes med 0,45 pct., således at godtgørelsen bliver på<br />
1,95 pct.. Forhøjelsen udbetales første gang med majlønnen i 2010.<br />
Forhøjelsen indgår ikke i beregningsgrundlaget for reguleringsordningen.<br />
Ud over de generelle lønstigninger er der i organisationsforhandlingerne mellem FAS og<br />
RLTN aftalt en række lønstigninger med virkning fra den 1. april 2009:<br />
For ledende overlæger og derover forhøjes det pensionsgivende tillæg med 24.259,06 kr.<br />
(niveau 1. april <strong>2008</strong>)<br />
For alle øvrige overlæger forhøjes det pensionsgivende tillæg med 7.035,13 kr. (niveau 1.<br />
april <strong>2008</strong>).<br />
I overenskomsten for speciallægekonsulenter forhøjes grundhonorarerne med 5,36 pct.<br />
Pension<br />
Det samlede pensionsbidrag til overlæger ansat efter overenskomst og til supplerende<br />
pensionsgivende tillæg til tjenestemænd forhøjes fra 16,12 pct. til 17,5 pct. Forhøjelsen<br />
sker af to omgange: Første gang er pr. 1. april 2009, hvor procenten forhøjes til 16,85 og<br />
2. gang pr. 1. april 2010, hvor procenten forhøjes til 17,5.<br />
For tjenestemænd gøres alle ikke-pensionsgivende tillæg pensionsgivende med 17,5 pct.<br />
med virkning fra den 1. april 2009. Undtaget er overgangstillæg samt tillæg til<br />
vagtbærende overlæger (tjenestemandsansatte ansat før 1. januar 1996)<br />
Pensionsdækningen af vagthonorarer hæves fra 5 pct. til 10 pct. med virkning fra den 1.<br />
april 2009.<br />
Der sker en forhøjelse af indbetalingen til ATP fra C- til A-sats med virkning fra den 1. april<br />
2010.<br />
Det betyder, at de månedlige indbetalinger til ATP forhøjes fra 146,70 kr. (C-sats) til<br />
243,90 kr. (A-sats).<br />
Arbejdstid<br />
Der indføres en ny vagtform for overlæger og lægelige chefer kaldet ”delvagt på<br />
hverdage”. Vagten kan på hverdage supplere en døgndækkende speciallægevagt. Der<br />
skal altså være en anden speciallæge, der enten har vagt på tjenestestedet eller vagt<br />
uden for tjenestestedet frem til næste morgen.<br />
Delvagten på hverdage etableres i forlængelse af en dagtjeneste og er en tjeneste, som<br />
varetages frem til senest kl. 21. Det vil sige, at delvagt på hverdage begynder på det<br />
tidspunkt, hvor den almindelige dagtjeneste ophører.<br />
Der kan ikke planlægges elektive operationer og ambulatorievirksomhed i vagttiden. Det<br />
hindrer dog ikke, at elektive operationer og ambulatorievirksomhed undtagelsesvist<br />
færdiggøres i vagten.<br />
Delvagt på hverdage honoreres med 1018,55 kr. pr. vagt (31.03.2000-niveau) svarende til<br />
1235,45 kr. pr. 1. april <strong>2008</strong>. Alle tilstedeværelsestimer indregnes i arbejdstiden.<br />
For delvagten på lørdage, søndage og søgnehelligdage er der aftalt en række<br />
præciseringer, og honoraret for vagten forhøjes med virkning fra den 1. april 2009 fra<br />
1070,00 kr. til 1408,56 kr. pr. vagt (angivet i 31.03.2000-niveau, hvilket svarer til 1708,52<br />
kr. i 1. april <strong>2008</strong>-niveau).<br />
Det er aftalt, at delvagten på lørdage, søndage og søgnehelligdage kan efterfølges af en<br />
vagt uden for tjenestestedet med en samlet honorering på 2882,05 kr. pr. vagt<br />
(31.03.2000-niveau) svarende til 3495,79 kr. pr. 1. april <strong>2008</strong>.<br />
Såvel delvagten på hverdage som på lørdage, søndage og søgnehelligdage er omfattet af<br />
vagthyppighedsbestemmelser, således at vagt normalt højst kan pålægges hvert 6. døgn.<br />
Delvagt på lørdage, søndage og søgnehelligdage kan tillige normalt højst pålægges 2<br />
gange pr. måned. Det vil sige, at for en afdeling, hvor overlægerne både varetager vagt på<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 17
tjenestestedet og delvagt alle dage, skal der være mindst 12 overlæger om at dele<br />
vagterne.<br />
Vagthonorarerne for vagt på lørdage, søndage og søgnehelligdage forhøjes med virkning<br />
fra den 1. april 2009.<br />
Projekt om fremtidens arbejds- og vagttilrettelæggelse for speciallæger iværksættes med<br />
mulighed for at aftale forsøg med vagt- og arbejdstilrettelæggelsen.<br />
Aftalen om cheflægers, overlægers og afdelingslægers oplysningspligt ved<br />
bibeskæftigelse er blevet fornyet med nogle præciseringer og tekstmæssige beskrivelser.<br />
Der er ikke ændret i retten til bibeskæftigelse.<br />
Seniorrettigheder<br />
Af de midler, der ved trepartsaftalerne (aftaler mellem regeringen, Kommunernes<br />
Landsforening, Danske Regioner, LO og AC) blev afsat til seniorpolitiske initiativer i<br />
regionerne i perioden <strong>2008</strong> til og med 2011 – for AC’s vedkommende i alt ca. 23,4 mio. kr.<br />
– etableres der centralt aftalte seniorrettigheder i form af en seniorbonus, der kan veksles<br />
til bl.a. seniordage.<br />
Uanset hvornår på året en læge i en region fylder 62, 63, 64 år eller derover, har den<br />
pågældende i januar måned i det næstfølgende år ret til en seniorbonus på 0,8 pct., 1,2<br />
pct. eller 1,6 pct. af sædvanlig løn. Den ansatte kan vælge at konvertere sin seniorbonus<br />
til seniordage og/eller selvvalgte kompetenceudviklingsforløb eller ekstraordinær<br />
pensionsindbetaling.<br />
For andre grupper indtræder seniorrettigheden til bonus ved 60 år, men der var for<br />
lægegruppen kun midler til seniorbonus fra det 62. år.<br />
Trepartsaftalernes elementer omkring seniorpolitik og senioraftaler indskrives i<br />
rammeaftalen om seniorpolitik. Det betyder, at arbejdspladsens indsats for at fastholde<br />
seniorer klart skal fremgå af personalepolitikken, og et tilbud om seniorsamtale der har<br />
fokus på fastholdelse og medarbejdernes ønsker og forventninger til deres arbejdsliv både<br />
på kort og længere sigt.<br />
Kompetenceudvikling<br />
Aftalen vedrørende udmøntning af trepartsmidlerne til kompetenceudvikling skal styrke de<br />
regionale arbejdspladsers mulighed for kompetenceudvikling. Der er afsat 118 mio. kroner<br />
til formålet i overenskomstperioden. Midlerne er et supplement til den<br />
kompetenceudvikling af medarbejdere, som i øvrigt finder sted i regionerne. Midlerne er<br />
fordelt efter lønsum i hver region og mellem hovedorganisationsområderne. AC’s andel af<br />
det samlede beløb udgør 32 mio. kroner. I hver region etableres for hvert<br />
hovedorganisationsområde et lokalt beslutningsforum/bestyrelse, som består af<br />
ledelsesrepræsentanter og medarbejderrepræsentanter. Disse træffer i enighed beslutning<br />
om midlernes anvendelse i den enkelte kommune. Midlerne skal fortrinsvis anvendes til<br />
kompetencegivende kurser og efter-/videreuddannelser hos anerkendte udbydere.<br />
Herudover indebærer aftalen, at alle medarbejdere skal have en årlig MUS, som<br />
udgangspunkt individuelt, men det kan aftales lokalt, at MUS holdes som gruppesamtaler<br />
og team-samtaler.<br />
Ferie<br />
I forhold til afvikling af den 6. ferieuge er det bl.a. aftalt, at en medarbejder, der ønsker sin<br />
ferie udbetalt, skal give arbejdsgiveren besked inden den 1. oktober i ferieåret. Det gælder<br />
dog kun, hvis regionen inden ferieårets begyndelse har oplyst, at man ønsker at anvende<br />
denne regel.<br />
Det er endvidere i forhold til de første fem ugers ferie aftalt, at den ansatte har ret til<br />
feriegodtgørelse med 12 pct. i stedet for efterfølgende ferie med løn for disse uger. Ønsket<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 18
herom skal fremføres inden optjeningsårets begyndelse. Muligheden vil være attraktiv for<br />
overlæger, der imødeser meget merarbejde.<br />
Ny aftale for Færøerne<br />
I <strong>beretning</strong>sperioden er også aftalen for de tjenestemandsansatte overlæger på Færøerne<br />
blevet fornyet. De direkte forhandlinger er varetaget af <strong>Overlægeforeningens</strong> lokale<br />
repræsentanter.<br />
Resultatet medfører pæne stigninger i tillæggene til overlægerne. Den supplerende<br />
pensionsordning bliver forbedret med samme pensionsprocenter som i den danske aftale,<br />
ligesom pensionsdækningen af vagthonoreringen også kommer til at svare til den danske<br />
aftale.<br />
Overlægers lønninger vil fortsat blive reguleret med samme reguleringsprocent som i<br />
Danmark.<br />
Den færøske aftale er 3-årig og gælder frem til 2011.<br />
Sag om rækkevidden af overenskomstens bestemmelser om arbejdstid<br />
Foreningen har i <strong>beretning</strong>sperioden oplevet, at regionerne tester rækkevidden af<br />
foreningens aftaler og overenskomster.<br />
Umiddelbart efter afslutningen af forhandlingerne om de generelle overenskomst- og<br />
aftalefornyelser pr. 1. april <strong>2008</strong> blev foreningen med kopi af varslingsskrivelser af 11.<br />
marts <strong>2008</strong> orienteret om, at de ortopædkirurgiske overlæger på Vejle Sygehus – nu<br />
Sygehus Lillebælt - pr. 1. oktober <strong>2008</strong> skulle forrette tjeneste i afdelingens ambulatorium<br />
inden for tidsrummet 08:00-20:00. Foreningen protesterede overfor sygehuset og Region<br />
Syddanmark samt orienterede Danske Regioner om, at en sådan arbejdstilrettelæggelse<br />
ikke ligger inden for rammerne af overenskomster og aftaler for overlæger indgået mellem<br />
Regionernes Lønnings og Takstnævn (Danske Regioner) og foreningen.<br />
Dagarbejdstiden er ikke eksplicit defineret i overenskomsten, men foreningen tilkendegav<br />
overfor Region Syddanmark, at der har hidtil, mellem overenskomstens parter uden<br />
anfægtelse og så længe overenskomsten har været gældende, været enighed om<br />
fastlæggelsen af begrebet dagtjeneste. Denne kutyme er lagt til grund såvel i forbindelse<br />
med tidligere forhandling af overenskomsten, som i forbindelse med den seneste<br />
overenskomstfornyelse. Danske Regioner har anerkendt foreningens fortolkning.<br />
Sygehus Lillebælt har således med brev af 3. juli <strong>2008</strong> meddelt overlægerne med kopi til<br />
foreningen, at ortopædkirurgisk ambulatoriums åbningstider bliver til kl. 18:00 og dermed<br />
anerkendt, at overlægers dagtid ikke kan udstrækkes til efter dette tidspunkt.<br />
Babyambulance – OUH<br />
På Odense Universitetshospital (OUH) er der pr. 1 marts <strong>2008</strong> etableret en<br />
babyambulance med henblik på transport af meget for tidligt fødte børn fra regionens<br />
øvrige sygehuse til OUH’s Neonatal afdeling. Babyambulancen er i vagttiden bemandet<br />
med Anæstesiafdelingens børneanæstesiologer, som udgør et selvstændigt<br />
tilkaldevagthold parallelt med Anæstesiafdelingens generelle anæstesiologiske vagt.<br />
Det er foreningens opfattelse, at bemandingen af babyambulancen er at betragte som<br />
udetjeneste. Det betyder, at tjenesten skal honoreres som sådan, samt at der skal<br />
etableres en supplerende vagtordning, idet en overlæge ikke kan have fremmødepligt i<br />
forhold til to tjenestesteder samtidig (hospitalet og babyambulancen). OUH har indtil videre<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 19
ikke anerkendt dette, hvorfor børneanæstesiologerne bemander babyambulancen under<br />
tjenstligt pålæg.<br />
Der er aftalt nye drøftelser mellem foreningen og OUH den 3. september <strong>2008</strong>.<br />
Den individuelle medlemsbetjening<br />
Foreningen yder rådgivning og bistand til medlemmerne vedrørende løn- og<br />
ansættelsesforhold.<br />
Bistanden ydes primært af tillidsrepræsentanterne (de lokale repræsentanter) og<br />
foreningens sekretariat samt i et samarbejde mellem disse.<br />
Tillidsrepræsentanterne afløste pr. 1.1. 2007 de gamle amtsrepræsentanter og<br />
erfaringerne har vist, at de er et værdifuldt led i den individuelle medlemsbetjening.<br />
Tillidsrepræsentanterne er tillagt forhandlings- og aftalekompetencen vedrørende lokal løn<br />
og kan gå ind i og bistå medlemmerne i spørgsmål om udfyldning af overenskomsten, hvor<br />
overenskomsten giver mulighed for indgåelse af lokale aftaler som f. eks. vagt- og<br />
arbejdstilrettelæggelse. Endvidere kan tillidsrepræsentanterne deltage som bisidder ved<br />
tjenstlige samtaler - som oftest i tæt kontakt med sekretariatet. Der er mange fordele ved<br />
at have lokale repræsentanter, da løsning af problemer på lokalt niveau ofte giver det<br />
bedste resultat.<br />
Sekretariatet yder ligeledes individuel rådgivning vedrørende overenskomstfortolkning og<br />
løn- og ansættelsesvilkår samt bistår i personsager, når dette skønnes mest<br />
hensigtsmæssigt, dvs. når sagens karakter tilsiger det, eller der er behov for særlig indsigt<br />
i overenskomster og lovregler.<br />
I det forgangne år har sekretariatet været inddraget i en række personsager i forbindelse<br />
med implementeringen af ændrede sygehus-/hospitalsstrukturer i flere regioner, ikke<br />
mindst i Region Hovedstaden.<br />
Der har været en række forhandlinger i forbindelse med sammenlægning af afdelinger,<br />
hvor stillingen som ledende overlæge har været opslået enten internt eller eksternt.<br />
Disse strukturændringer og besættelsen af stillingen som ledende overlæge har indebåret<br />
drøftelser af den lønmæssige indplacering af den nye ledende overlæge samt forhandling<br />
af eventuel fratræden eller anden placering af den eller de tidligere ledende<br />
overlæger/klinikchefer, som ikke fremover skal være ledende i den nye struktur.<br />
Vedrørende sidstnævnte har det i mange tilfælde været muligt at nå frem til tilfredsstillende<br />
løsninger med hensyn til en fremtidig placering i den nye afdeling. I mange af disse<br />
tilfælde har det været den pågældende selv, som har forhandlet løsningen på plads. I<br />
nogle situationer er der med foreningens mellemkomst forhandlet fx<br />
fratrædelsesordninger.<br />
I forbindelse med besættelse af den nye ledende overlægestilling med en af de ledende<br />
overlæger, hvis afdeling indgår i en sammenlægning, er der på et enkelt hospital<br />
konstateret uenighed mellem arbejdsgiversiden og Overlægeforeningen vedrørende<br />
spørgsmålet om bevarelse af den hidtidige løn.<br />
Da regionen rummer flere forskellige tidligere selvstændige ansættelsesområder med<br />
forskellige lønprofiler, kan der konkret være store forskelle på lønniveauet for en ledende<br />
overlæge/klinikchef. I den konkrete sag er det arbejdsgivers opfattelse at besættes<br />
stillingen efter opslag – uanset om det er internt eller eksternt – er der tale om en ny<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 20
ansættelse, hvor man ikke er sikret mod en eventuel lønnedgang. Overlægeforeningen<br />
finder, at ansøgning og nybesættelse af stillingen udspringer af strukturændringen, idet<br />
den hidtidige stilling enten bortfalder eller ændres drastisk ved strukturændringen. Den<br />
pågældende bør derfor behandles på samme måde, som overlæger der overflyttes som<br />
følge af strukturændringen.<br />
Da det ikke var muligt at nå til enighed med arbejdsgiver, udsendte Overlægeforeningen i<br />
juli <strong>2008</strong> et brev til alle medlemmerne i Region Hovedstaden med en anbefaling om ikke at<br />
acceptere en ny ansættelse – og ikke tiltræde stillingen – før de lønmæssige forhold er på<br />
plads.<br />
Med regionernes etablering er der skabt større ansættelsesområder og færre<br />
arbejdsgivere. Desuden har nye organisationsstrukturer på sygehusområdet bevirket en<br />
samling af nogle specialer på større, men til gengæld færre enheder. Disse forhold har i<br />
nogle konkrete sager besværliggjort omplacering af overlæger, som på grund af<br />
samarbejdsproblemer eller andet ønskes opsagt eller flyttet fra deres hidtidige stilling, da<br />
samme arbejdsgiver nu dækker et væsentligt større område.<br />
De ændrede og større ansættelsesområder og samlingen af specialer på færre enheder,<br />
betyder inden for visse specialer, at en overlæge nu skal flytte langt, hvis man rager uklar<br />
med arbejdsgiveren.<br />
Med disse ændrede forhold forstærkes betydningen af at søge at undgå, at konflikter<br />
vokser til en truende afskedigelse. De lokale tillidsrepræsentanter er i den forbindelse<br />
værdifulde, idet de på lokalt plan har mulighed for at søge at forlige parterne. De bør derfor<br />
inddrages, inden konflikten har vokset sig så stor, at en mindelig løsning kan være<br />
umuliggjort.<br />
Ændringer i tjenestemandsregulativet vedrørende pligtig afgangsalder samt<br />
rådighedsløn<br />
Folketinget har i foråret <strong>2008</strong> vedtaget en ændring af tjenestemandsloven, hvorved den<br />
pligtige afgangsalder ved det 70. år er bortfaldet. Pr. 1. august <strong>2008</strong> er tilsvarende<br />
ændring sket i Tjenestemandsregulativ for ansatte i regionerne <strong>2008</strong>.<br />
Afskedigelse på grund af alder kan herefter alene ske, hvis der er indgået aftale herom<br />
mellem den forhandlingsberettigede organisation og Regionernes lønnings- og takstnævn.<br />
Der er ikke bestemmelser om pligtig afgangsalder for tjenestemandsansatte overlæger i<br />
foreningens regelsæt på overlægeområdet.<br />
Der er endvidere sket en ændring vedrørende afsked som følge af stillingsnedlæggelse og<br />
deraf følgende mulighed for rådighedsløn. Hidtil har retten til rådighedsløn været bortfaldet<br />
ved det 65. år.<br />
Denne bestemmelse er nu ændret til, at der ikke ydes rådighedsløn, når den pågældende<br />
tjenestemand har opnået folkepensionsalderen i henhold til § 1a i lov om social pension. I<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 21
henhold til denne bestemmelse vil folkepensionsalderen gradvist blive forhøjet fra 65 år til<br />
67 år med virkning fra den 1. juli 2009 efter følgende model:<br />
For personer født før 1. januar 1959 vil den fortsat være 65 år, for personer født i perioden<br />
1. januar til 30. juni 1959 bliver den 65 ½ år, for personer født i perioden 1. juli til 31.<br />
december 1959 bliver den 66 år, for personer født i perioden 1. januar til 30. juni 1960<br />
bliver den 66 ½ år og for personer født efter den 30. juni 1960 bliver den 67 år.<br />
Danmarks Jurist- og Økonomforbund (DJØF) har, med hensyn til bortfald af rådighedsløn,<br />
når en tjenestemand har opnået folkepensionsalderen, stævnet Staten, idet DJØF finder,<br />
at bestemmelsen er udtryk for ulovlig forskelsbehandling på grund af alder. Efter DJØF’s<br />
opfattelse er det i strid med beskæftigelsesdirektivet, at tjenestemandsloven udelukker<br />
rådighedsløn til tjenestemænd over 65 år, da beskæftigelsesdirektivet forbyder<br />
forskelsbehandling på grund af alder.<br />
Foreningen vil følge sagen, da den også kan have betydning for foreningens<br />
tjenestemænd, idet samme regel gælder på det regionale område.<br />
OLAU<br />
Ledelses- og Administrationsuddannelsen for Overlæger (OLAU) er tilrettelagt i et<br />
samarbejde mellem FAS og Danske Regioner.<br />
I Styregruppen for uddannelsen indgår FAS` formand Poul Jaszczak,<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> formand Erik Kristensen og Lone Susanne Jensen fra<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> bestyrelse.<br />
Styregruppen besluttede den 20. november 2007 at gennemføre et ekstern review af<br />
OLAU-kurserne.<br />
Formålet er at vurdere:<br />
Hvorvidt OLAU-kursernes nuværende indhold og form er relevante i forhold til de<br />
ledelsesudfordringer, overlægerne står overfor i dag og fremover<br />
Hvorledes OLAU-kurserne og de nye tilbud, som kan forventes etableret som led i<br />
trepartsaftalen, samt de regionale tilbud om ledelsesudvikling kan supplere hinanden med<br />
henblik på en styrket lederuddannelse for overlæger.<br />
Arbejdet med det eksterne review er overdraget til Dansk Sundhedsinstitut efter, at 3<br />
firmaer havde haft mulighed at afgive tilbud.<br />
Reviewet skal munde ud i en rapport med anbefalinger til justeringer, ændringer og evt.<br />
nye modeller for uddannelse af lægelige ledere, der indtænker de forskellige initiativer.<br />
Den endelige rapport forventes færdig i begyndelsen af november måned.<br />
Internationalt samarbejde – AEMH – Nordöl<br />
Overlægeforeningen deltager dels i det nordiske overlægesamarbejde (Nordöl) samt i det<br />
europæiske samarbejde i den europæiske overlægeforening (AEMH).<br />
Ved Nordöl-mødet i juni måned 2007 i København blev det besluttet at arrangere en fælles<br />
nordisk konference om arbejdsmiljø- og arbejdsvilkår. Konference blev afholdt den 16.<br />
november 2007 i København med deltagere fra Norge, Finland, Sverige og Danmark. På<br />
konferencen blev der fremlagt viden om sundhedseffekter af natarbejde og lange vagter<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 22
for såvel patienter som læger, og konferencen vedtog en resolution om holdningen til<br />
natarbejde og arbejdsvilkår for hospitalslæger.<br />
Resolutionen blev efterfølgende præsenteret for den Europæiske Overlægeforeningen<br />
(AEMH), som afholdt sit årlige plenarmøde den 2. – 3. maj <strong>2008</strong> i Zagreb. På dagsordenen<br />
her var bl.a. problemerne vedr. vandringen af læger og patienter over grænserne i Europa,<br />
kravene til akkreditering i hospitaler i Europa og den pre- og postgraduate uddannelse i de<br />
forskellige lande. Med den stigende internationalisering af såvel patientbehandlingen som<br />
lægernes ansættelse er det nødvendigt med øget samarbejde for faglige organisationer.<br />
På den baggrund har Overlægeforeningen rettet henvendelse til Lægeforeningen med<br />
hensyn til en gennemgang og evt. revision af Lægeforeningens internationale<br />
repræsentation for at styrke danske lægers samlede indflydelse. Denne henvendelse skal<br />
blandt andet ses på baggrund af, at det er <strong>Overlægeforeningens</strong> opfattelse, at AEMH er<br />
en meget svag organisation med for store interne problemer, hvorfor den danske videre<br />
deltagelse i denne organisation skal revurderes i det kommende år.<br />
Der blev afholdt Nordöl-møde i juni måned <strong>2008</strong> i Helsinki. Emnerne var<br />
sundhedsvæsenets organisering i de nordiske lande, speciallægeuddannelserne, drøftelse<br />
af det europæiske samarbejde og videre samnordiske initiativer.<br />
Bestyrelsen<br />
Bestyrelsens medlemmer i <strong>beretning</strong>sperioden har været Erik Kristensen (formand),<br />
Mogens Hüttel (næstformand), Lone Susanne Jensen, Lise Møller, Carsten Lenstrup, Erik<br />
Obel, Helge Fasting, Mogens Tangø og Poul Anders Hansen.<br />
Endvidere deltager FAS` formand Poul Jaszczak og FAS` politiske redaktør for UfL Jesper<br />
Brahm i bestyrelsens møder. Frem til Lægemødet 25. – 26. april <strong>2008</strong> deltog også<br />
hovedbestyrelsesmedlem Carsten Rygaard.<br />
Endelig deltager FAS` sekretariat i møderne.<br />
Nyhedsbrev<br />
Efter hvert bestyrelsesmøde udsendes et nyhedsbrev, der i kort form beskriver<br />
hovedpunkterne fra møderne. Nyhedsbrevet udsendes pr. mail til alle medlemmer, der har<br />
tilmeldt sig og kan også findes på www.laeger.dk<br />
Bestyrelsen opfordrer alle medlemmer til at tilmelde sig nyhedsbrevet via hjemmesiden.<br />
Medlemstal<br />
Overlægeforeningen har pr. 15. juli <strong>2008</strong> 5.335 medlemmer, hvoraf 4523 er erhvervsaktive<br />
medlemmer. Antallet af erhvervsaktive medlemmer er således fortsat stigende, idet<br />
antallet er øget med 134 medlemmer på et år.<br />
I <strong>beretning</strong>sperioden er der dannet en selvstændig erhvervsforening under FAS for<br />
cheflæger, lægelige direktører og læger i administrative lederstillinger (direktører,<br />
vicedirektør og administrative centerchefer). Den nye erhvervsforening har navnet<br />
Foreningen af Lægelige Chefer i Danmark. De, som opfylder medlemskriterierne i den nye<br />
erhvervsforening, er med de pågældende medlemmers indforståelse blevet udmeldt af<br />
Overlægeforeningen og overflyttet til den nye erhvervsforening.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 23
Overlægeforeningen organiserer fortsat ledende overlæger og andre lægelige chefer med<br />
klinisk ledelsesansvar.<br />
Som en konsekvens af dannelsen af den nye erhvervsforening, foreslår bestyrelsen, at<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> vedtægter ændres, således at cheflæger og lægelige direktører ikke<br />
længere kan være medlem af Overlægeforeningen.<br />
<strong>Overlægeforeningens</strong> decentrale organisation<br />
Inden for de enkelte regioner er der valgt lokale repræsentanter, som fungerer som<br />
medlemmernes lokale tillidsrepræsentanter og er bindeled mellem bestyrelsen og<br />
medlemmerne.<br />
Der er på nuværende tidspunkt valgt 42 lokale repræsentanter, der som hovedregel er<br />
valgt, således at de dækker et sygehus eller et sygehusområde.<br />
Kontakten mellem bestyrelsen og de lokale repræsentanter udvikles bl.a. gennem<br />
afholdelse af kurser/seminarer. I <strong>beretning</strong>sperioden har der været afholdt seminar/kursus<br />
den 7.- 8. januar <strong>2008</strong> i Nyborg.<br />
Det planlægges at afholde et tilsvarende seminar/kursus den 3. – 4. november <strong>2008</strong>.<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 24
<strong>Overlægeforeningens</strong> lokale tillidsrepræsentanter:<br />
Regioner Tillidsrepræsentanter<br />
Region Nord:<br />
Valgkreds 1: Sygehus<br />
Vendsyssel (Hjørring,<br />
Frederikshavn, Brønderslev)<br />
Valgkreds 2: Sygehus<br />
Himmerland<br />
(Hobro, Farsø, Thisted, Ny. M.)<br />
Valgkreds 3: Sygehus Aalborg<br />
(Aalborg, Dr. Lund, Brovst)<br />
Med. og psyk. afdelingerne, samt<br />
børneafd., og laboratorieafd.<br />
Kir.afdelingerne, anæst. og<br />
øjenafd.<br />
Region Midt:<br />
Valgkreds 1:<br />
Viborg (inkl. psyk)og Skive<br />
sygehuse<br />
Valgkreds 2:<br />
Sygehusene i Ringkjøbing Amt<br />
Valgkreds 3:<br />
Århus Sygehus, Skejby Sygehus<br />
og Psykiatrihospitalerne i Århus<br />
samt<br />
Horsens, Brædstrup, Odder,<br />
Silkeborg og Randers sygehuse<br />
Lasse Strand, Sygehus Vendsyssel<br />
Hansjörg Selter, Sygehus Nord<br />
Anne Haase Juhl, Århus Uni.hosp./Aalborg afsnit Syd<br />
Finn Redke, Århus Uni.hosp./Aalborg afsnit Syd<br />
Steen Olesen, Regionshospitalet Viborg<br />
Niels Hald, Regionshospitalet Herning<br />
Jens Frandsen, Randers Centralsygehus<br />
Stedfortræder: Lars Bolvig Hansen<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 25
Region Syddanmark:<br />
Valgkreds 1:<br />
Vejle/Give Sygehus<br />
Valgkreds 2:<br />
Kolding/Fredericia Sygehus<br />
Valgkreds 3:<br />
Sydvestjysk Sygehus<br />
Valgkreds 4:<br />
De Sønderjyske Sygehuse<br />
Valgkreds 5:<br />
Sygehus Fyn<br />
Valgkreds 6:<br />
Odense Universitetshospital<br />
Valgkreds 7:<br />
Psykiatrisk Sygehus Vest<br />
Valgkreds 8:<br />
Psykiatrisk Sygehus Midt<br />
Valgkreds 9:<br />
Psykiatrisk Sygehus Øst<br />
Region Sjælland:<br />
Valgkreds 1:<br />
Psykiatrien<br />
Valgkreds 2: Sygehus Nord<br />
Roskilde/Fakse<br />
Valgkreds 3: Sygehus Nord<br />
Køge<br />
Valgkreds 4: Sygehus Nord<br />
Holbæk<br />
Hanne Dalsgaard, Vejle Sygehus<br />
Erling Andreassen, Kolding Sygehus<br />
Vivian Bertelsen, Sydvestjysk Sygehus Esbjerg<br />
Per Helligsø, Aabenraa Sygehus<br />
Ubesat<br />
Peter Lindholm, Odense Universitetshospital<br />
Ubesat<br />
Hans Auning-Hansen, Kolding Sygehus<br />
Karin Byrsting, Odense Universitetshospital<br />
Birgit Kijne, Distriktspsyk. Center Nord,<br />
Stig Kastberg, Roskilde Amtssygehus Fjorden<br />
Charlotte Wilken Jensen, Roskilde Sygehus<br />
Frank Birger Jørgensen, Køge Sygehus<br />
Carl Sonnenschein, Reg. Sjælland Sygehus Vest<br />
Holbæk<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 26
Valgkreds 5: Sygehus Syd<br />
Næstved<br />
Valgkreds 6: Sygehus Syd<br />
Slagelse<br />
Valgkreds 7: Sygehus Syd<br />
Nykøbing F og Nakskov<br />
Region Hovedstaden:<br />
Valgkreds 1:<br />
Rigshospitalet, Neurocentret,<br />
Hovedortocentret<br />
Rigshospitalet, Abdominalcentret,<br />
Diagnostisk Center<br />
Hjertecentret, Juliane Marie<br />
Centret og Finsencentret<br />
Valgkreds 2:<br />
Bispebjerg<br />
Valgkreds 3:<br />
Hvidovre<br />
Valgkreds 4:<br />
Amager<br />
Valgkreds 5:<br />
Frederiksberg<br />
Valgkreds 6:<br />
Herlev<br />
Valgkreds 7:<br />
Gentofte<br />
Valgkreds 8:<br />
Glostrup<br />
John Larsen, Storstrømmens Sygehus Næstved<br />
Henning Quist Jensen, Slagelse Sygehus<br />
Ole Piculell, Nykøbing F Sygehus<br />
A) Martin Ballegaard, Rigshospitalet,<br />
B) Allan Rasmussen, Rigshospitalet,<br />
C) Jens Juhl Thiis, Rigshospitalet<br />
Nan Margrethe Sonne, H:S Bispebjerg Hospital<br />
Allan Lundberg-Jensen (suppl.), H:S Bispebjerg<br />
Hospital<br />
Gorm Jensen, H:S Hvidovre Hospital<br />
Ubesat<br />
Hans Stimpel , H:S Frederiksberg Hospital,<br />
Henrik Vibits, Herlev Hospital<br />
Mark Krasnik, Amtssygehuset i Gentofte<br />
Ubesat<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 27
Valgkreds 9:<br />
Bornholm<br />
Valgkreds 10:<br />
Sygehus Nordsjælland<br />
Valgkreds 11:<br />
Psykiatrisk Sygehus, Hillerød<br />
Valgkreds 12:<br />
Psykiatrien Bispebjerg Hospital<br />
Valgkreds 13:<br />
Psykiatrien Sct. Hans<br />
Valgkreds 14:<br />
Psykiatrien Rigshospitalet<br />
Valgkreds 15:<br />
Psykiatrien, Amager<br />
Valgkreds 16:<br />
Psykiatrien, Gentofte<br />
Valgkreds 17:<br />
Psykiatrien, Glostrup<br />
Færøerne<br />
Ole Peter Andersen, Bornholms Hospital<br />
Flemming Pedersen, Hillerød Sygehus<br />
Nils Lauge Stentoft Hansen, Psykiatrisk Sygehus,<br />
Hillerød<br />
Poul-Erik Carlsen, Psykiatrien Bispebjerg Hospital<br />
Susanne Helmstedt, Psykiatrien Sct. Hans<br />
Peter Winning Jepsen, Psykiatrien Rigshospitalet<br />
Kim Nalders, Amager Hospital<br />
Anne-Marie Brodersen, Psykiatrisk Center Gentofte<br />
Ejnar Bundgaard Larsen, Psykiatrisk Center Glostrup<br />
Hans Jakup Simonsen, Landssygehuset, Torshavn<br />
Beretning til <strong>Overlægeforeningens</strong> repræsentantskabsmøde den 3. oktober <strong>2008</strong> 28