Erindringspolitik i Spanien
Erindringspolitik i Spanien
Erindringspolitik i Spanien
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Indledning<br />
I dette speciale vil jeg undersøge, hvordan spanske<br />
gymnasiehistoriebøger forholder sig til Den Spanske Borgerkrig og<br />
efterkrigstid. Dette vil blive sammenholdt med en undersøgelse af de<br />
politiske debatter om forholdet til samme del af fortiden. Formålet<br />
med dette er at undersøge, om man kan sige, at der er ført en bestemt<br />
erindringspolitik i <strong>Spanien</strong>, og hvilke konsekvenser denne<br />
erindringspolitik har haft for den officielle historiefortælling. 1 Min<br />
tese er således, at de spanske skolehistoriebøger er centrale eksempler<br />
på den fællesnationale officielle historieforvaltning.<br />
Min interesse for emnet opstod, mens jeg var<br />
udvekslingsstuderende i Madrid i 2001-2002 ved Universidad<br />
Complutense. Det overraskede mig således meget, at der lige ved<br />
universitetet kunne stå en kæmpestor triumfbue for Francos sejr i<br />
borgerkrigen. I mine øjne noget af en hån mod dem som tabte. Året<br />
før havde jeg set en Franco statue i el Ferrol og gadenavnet Rua do<br />
Franco i Santiago de Compostela. For mig ville det virke naturligt, at<br />
man tog afstand fra et diktatur, især et der kommer fra en borgerkrig.<br />
Jeg læste på det historiske fakultet, hvor jeg ville forvente, at man<br />
havde et reflekteret forhold til historien, men også her virkede det til,<br />
at uafklaretheden levede i bedste velgående. Den eneste gang en<br />
underviser kom ind på den, var fremstillingen: ”Franco gjorde noget<br />
godt og noget dårligt, og så snakker vi ikke mere om det.”. Man<br />
fornemmede, at det var et emne, der ikke skulle diskuteres.<br />
Senere, da jeg vidste mere om Francoperioden selv, blev jeg<br />
mentor for en spansk studerende. Han fik overbevist mig om, at den<br />
stod virkeligt galt til med spaniernes kendskab til deres egen historie.<br />
Således sagde han til mig: ”Det kan godt være Franco var en diktator, men<br />
han var ikke så slem som andre diktatorer”. Igen en udtalelse som for mig<br />
at se peger tilbage på en ”både godt og skidt” version af Francos<br />
betydning.<br />
Disse oplevelser satte mig på sporet af at undersøge, hvorfor man<br />
ikke forholdt sig mere kritisk til perioden. For at analysere dette er det<br />
relevant at se på den nationale spanske historieskrivning.<br />
For at kunne forstå specialet er det relevant at se på den historiske<br />
baggrund for det. <strong>Spanien</strong> var således i første halvdel af det 20.<br />
århundrede præget af politisk ustabilitet. Dette førte i første omgang<br />
til etableringen af et militærdiktatur, der i 1931 blev afløst af en<br />
demokratisk republik.<br />
1 Hermed mener jeg den fortælling, som formidles af statslige institutioner, og<br />
dermed kan siges at være sanktioneret af disse.<br />
4