Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
723 a er en ren sikkerhedskontrol til fordel<br />
for den sigtede.<br />
Det kan imidlertid ikke udelukkes, at retten<br />
har foretaget en afvejning af hensynet til<br />
sigtedes retssikkerhed over for almene retssikkerhedshensyn,<br />
og at der i denne afvejning<br />
er indgået en konkret efterprøvelse af<br />
de resolverede vilkårs hensigtsmæssighed og<br />
rimelighed.<br />
1 2 senere kendelser, U 1969, p. 211 V og<br />
U 1973, p. 237 0, efterprøver landsretten,<br />
om de besluttede vilkår i det konkrete tilfælde<br />
er for indgribende for den pågældende.<br />
Dvs. at retten udøver en retssikkerhedskontrol<br />
til fordel for den sigtede.<br />
De citerede kendelser udelukker imidlertid<br />
ikke en adgang til også at efterprøve vilkårenes<br />
konkrete hensigtsmæssighed (jfr.<br />
herved Ingstrup, Sanktionslære 1968, p. 7).<br />
Medens dommeren således - i hvert fald<br />
som retssikkerhedskontrol — skal godkende<br />
rammen for den eventuelle prøvetid, er han<br />
uden indflydelse på dennes forløb.<br />
I tilfælde af vilkårsovertrædelse kan<br />
sagen genoptages. Er retten ikke enig med<br />
anklagemyndigheden i, at der foreligger en<br />
overtrædelse, må den vist nok afvise den fornyede<br />
forfølgning. Spørgsmålet foreligger<br />
ikke belyst i praksis.<br />
Ved betinget dom fastlægger dommeren<br />
prøvetidens udstrækning samt fastsætter<br />
eventuelt yderligere vilkår efter straffelovens<br />
§ 57. Ved vilkårsfastsættelsen på dette område<br />
anlægges en konkret hensigtsmæssighedsvurdering.<br />
Medens dommeren således angiver rammerne<br />
for prøvetiden i det konkrete tilfælde,<br />
er han uden indflydelse på dennes indhold,<br />
dvs. det arbejde, der udføres af kriminalforsorgen<br />
i frihed.<br />
I tilfælde af rene vilkårsovertrædelser forelægger<br />
anklagemyndigheden spørgsmålet<br />
om sanktionsfastsættelse for retten, jfr. straffelovens<br />
§ 60. Ved denne afgørelse har dommeren<br />
mulighed for efterfølgende at bedømme<br />
prøvetidens forløb. - Det bør nævnes,<br />
at domstolene i praksis er særdeles utilbøjelige<br />
til som sanktion at lade den betingede<br />
dom fuldbyrde (jfr. herved p. 122).<br />
I tilfælde af domfældelse til ubetinget frihedsstraf<br />
vælger dommeren inden for straffelovens<br />
rammer sanktionens art (hæfte,<br />
fængsel) samt udmåler straffens længde.<br />
206<br />
Tvister med hensyn til dommens fortolkning,<br />
beregningen af frihedsstraffe m. v. er i<br />
medfør af retsplejelovens § 998 undergivet<br />
judiciel kontrol. Denne kontrol gælder imidlertid<br />
kun tvist på det angivne snævre område,<br />
derimod ikke tvist mellem den domfældte<br />
og kriminalforsorgen angående vilkårene<br />
for straffens udståelse.<br />
Dommeren er således uden indflydelse på<br />
fængselsstraffens udstrækning i tid, idet<br />
spørgsmålet om løsladelse på prøve afgøres<br />
af justitsministeriet, direktoratet for kriminalforsorgen<br />
(anstaltslederne), jfr. straffelovens<br />
§ 38. Jfr. herved Østre landsrets kendelse<br />
i U 1938, p. 834, hvorefter en under<br />
henvisning til retsplejelovens § 998 fremsat<br />
begæring om løsladelse på prøve på et tidspunkt,<br />
da to tredjedele af den ikendte straf<br />
var udstået, ikke kunne tages til følge, da<br />
spørgsmålet om fangers løsladelse på prøve i<br />
henhold til straffelovens § 38 er henlagt til<br />
justitsministeriets afgørelse.<br />
Dommeren er ligeledes uden indflydelse<br />
på straf fuldbyrdelsens kvalitative indhold,<br />
f. eks. om fængselsstraf skal udstås i åben<br />
eller lukket anstalt om udgang eller udstationering<br />
kan tillades, eller den domfældtes<br />
retsposition som domfældt.<br />
Seneste eksempel på praksis fra området<br />
er højesterets dom af 28. august 1973 (L 1<br />
1973, p. 824, »strafcellesagen«).<br />
I denne dom afviser højesteret domstolsprøvelse<br />
af administrativt idømt strafcelle.<br />
I den her beskrevne sammenhæng: judiciel<br />
kontrol med straf fuldbyrdelsen som helhed,<br />
er følgende præmis afgørende: »Ifølge den<br />
før 1. juli 1973 gældende regel i straffelovens<br />
§ 46, stk. 2, medregnes den tid, i hvilken<br />
fangen hensattes i strafcelle vel ikke til<br />
straffetiden, men den forlængelse af frihedsberøvelsen,<br />
som hensættelsen således medførte,<br />
fulgte direkte af loven.« Denne præmis<br />
må forstås således, at en dom til frihedsberøvelse<br />
dækker alle afgørelser, som i henhold<br />
til straffelovens egne regler - eller med<br />
hjemmel heri udstedte administrative forskrifter<br />
om fuldbyrdelse af en sådan dom<br />
kan træffes administrativt, herunder også afgørelser,<br />
der får betydning for straffetidens<br />
længde, og at disse afgørelser, såfremt de er<br />
truffet inden for lovens rammer, ikke er undergivet<br />
judiciel kontrol.<br />
For fuldstændighedens skyld bør nævnes<br />
den almindelige legalitetskontrol med admi-