Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
inkasso med en straftrussel i baggrunden<br />
. . . Hertil kommer ved dom til forsorg, at<br />
det vil være uheldigt i for vidt omfang at<br />
operere med straftruslen (som jo er det, der<br />
giver pålægget praktisk værdi). Kommissionen<br />
er alt i alt tilbøjelig til at mene, at pålægget<br />
i ret få tilfælde vil være på sin plads,<br />
men at det kan være det, og at det derfor<br />
som hidtil bør være hjemlet.«<br />
I betænkning nr. 519/1969 (p. 39ff) gennemgås<br />
bl. a. de ovennævnte synspunkter.<br />
Endvidere omtales, at spørgsmålet om erstatningsvilkår<br />
var genstand for behandling på<br />
et møde mellem rigsadvokaten og statsadvokaterne<br />
i september 1961, hvor det fra flere<br />
statsadvokaters side blev fremhævet, at man<br />
havde meget dårlige erfaringer med erstatningsvilkåret<br />
i betingede domme, og hvor<br />
rigsadvokaten erklærede sig enig i, at vilkår<br />
om erstatning burde anvendes med stor forsigtighed.<br />
Konkluderende udtaltes, at navnlig<br />
to synspunkter kan tale for anvendelse af<br />
vilkåret:<br />
1) Hensynet til den forurettede.<br />
2) Antagelse af at erstatningsbetaling har<br />
en særlig pædagogisk effekt over for<br />
overtræderen.<br />
Om det første synspunkt fremhæves, at<br />
det kan forekomme vilkårligt i forhold til<br />
den forurettede. Dels er det tilfældigt, om<br />
sagens udfald er en betinget dom eller et betinget<br />
tiltalefrafald, dels vil erstatningskravet,<br />
særligt i mere omfattende sager, ofte<br />
blive henvist til senere civilt søgsmål. »Vilkåret<br />
vil let kunne medføre, at straftruslen i<br />
praksis vil blive anvendt til at indkassere erstatningsbeløb<br />
hos de mindre lovovertrædere,<br />
som har forvoldt begrænsede skader«.<br />
Endvidere påpeges, at der navnlig ikke er<br />
hensyn at tage til skadelidte i tilfælde, hvor<br />
skadelidte har tegnet eller efter almindelig<br />
sædvane burde have tegnet forsikring mod<br />
det pågældende tab.<br />
Over for begge synspunkter fremhæves<br />
som en svaghed, at vilkåret vanskeligt lader<br />
sig håndhæve. Det pointeres, »at reaktionerne<br />
i anledning af vilkårsovertrædelse,<br />
navnlig straf af soning, nok kan forekomme<br />
noget »inadækvate«, når de anvendes i anledning<br />
af en tilsidesættelse af et erstatningsvilkår.<br />
Det er svært at mobilisere en overbevisende<br />
begrundelse for, at en betinget dømt<br />
(eller tiltalefritaget), der i øvrigt har overholdt<br />
den betingede doms vilkår, skal afsone<br />
straffen, fordi han ikke har betalt en idømt<br />
erstatning . . . Erstatningsvilkåret bliver kort<br />
sagt meget let en tom trussel, der ikke sikrer<br />
den forurettede, og som mister den pædagogiske<br />
effekt, det skulle have«. Det anføres,<br />
at »på denne baggrund synes det rigtigt, at<br />
erstatningsvilkår fortsat kun anvendes i forholdsvis<br />
få, særligt udvalgte tilfælde«.<br />
Under forhandlingerne om lovændringen i<br />
1961 udtalte den daværende justitsminister,<br />
at han ikke kunne se det rimelige i at sikre<br />
forsikringsselskaberne regres gennem anvendelse<br />
af vilkår om betaling af erstatning. (Se<br />
i øvrigt F. T. 1960-61, tillæg A, sp. 1294 og<br />
1297).<br />
I sin afhandling Proceskumulation (København<br />
1970) behandler H. Krag Jespersen<br />
tiltalefrafald (p. 77ff) og betinget dom (p.<br />
80ff) med vilkår om erstatningsbetaling.<br />
Krag Jespersen henviser dels til nogle mere<br />
principielle synspunkter, dels til forskellige<br />
problemstillinger i netop denne særlige relation.<br />
Det anføres, at de modstående hensyn<br />
kun yderligere synes at understrege den<br />
skepsis, man må udvise over for den skråsikkerhed,<br />
som undertiden er kommet til udtryk<br />
med hensyn til berettigelsen af erstatningsbetaling<br />
som særvilkår i betingede<br />
domme som kriminalpolitisk middel.<br />
9.7.2. Indhold og udformning<br />
Det skal først understreges, at vilkår om<br />
betaling af erstatning efter straffelovens § 57<br />
er uden indflydelse på og i sig selv er helt<br />
uafhængig af de civilretlige regler om påkendelse<br />
af erstatningskrav og adgang til tvangsfuldbyrdelse.<br />
Vilkåret har alene den virkning,<br />
at dets overtrædelse kan medføre sanktioner<br />
efter straffelovens § 60, i sidste instans<br />
straffuldbyrdelse.<br />
Straf felovskommissionen (betænkning<br />
1953, p. 36) forudsætter det som en selvfølge,<br />
at afgørelsen i det enkelte tilfælde må<br />
indebære, at der fastsættes betalingsterminer,<br />
således at der ikke er tvivl om, hvornår straftruslen<br />
bliver aktuel.<br />
Betænkning nr. 519/1969 (p. 41f) tilslutter<br />
sig dette synspunkt. Det fremhæves endvidere,<br />
at vilkåret bør formuleres således, at<br />
de fastsatte beløb erlægges direkte til skadelidte.<br />
Derimod bør ifølge betænkningen vilkåret<br />
ikke formuleres således, at det påhvi-<br />
141