Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
Kriminalforsorg - socialforsorg, bind 1
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
naturligvis yderst vigtigt, at anstalternes forsorgsmedarbejdere<br />
indgår i et nærmere samarbejde<br />
med såvel den tilsynsførende som<br />
vedkommende kommune, når der bliver tale<br />
om forud for løsladelsen at opstille en egentlig<br />
behandlingsplan for den indsatte.<br />
7.4.3.2.2. Samarbejdets form<br />
Med hensyn til samarbejdsformen i forholdet<br />
mellem anstalterne og primærkommunerne<br />
bemærkes, at et egentligt formaliseret<br />
samarbejde formentlig kun kan tænkes med<br />
visse større kommuner, der har et ikke ubetydeligt<br />
antal af kriminalforsorgens klienter<br />
boende. Samarbejdet med landets ovrige<br />
kommuner må i det væsentlige forme sig fra<br />
sag til sag, men det vil være nærliggende at<br />
forestille sig, at et formaliseret samarbejde i<br />
visse kommuner, vil kunne fremstå som forbillede<br />
for samarbejdsrelationerne andre steder.<br />
I en cirkulærskrivelse af 8. januar 1973<br />
fra kriminalforsorgen og socialstyrelsen til<br />
samtlige revalideringscentre og kriminalforsorgens<br />
anstalter og afdelinger anbefaledes et<br />
nærmere samarbejde imellem kriminalforsorgens<br />
anstalter og repræsentanter for revalideringscentrene.<br />
Det samarbejde, der siden<br />
har fundet sted med revalideringscentrene<br />
har været særdeles udbytterigt, og udvalget<br />
vil derfor anbefale, at dette samarbejde fortsætter<br />
uændret, efter at revalideringssager<br />
overgår til behandling i den primærkommunale<br />
socialforvalting. Hovedlinierne i den<br />
opstillede samarbejdsmodel vil endvidere<br />
med fordel kunne anvendes i samarbejdet<br />
mellem kriminalforsorgens anstalter og primærkommunerne<br />
i øvrigt. Det kan således<br />
anbefales som en mulighed blandt flere, at<br />
der - med visse kommuner generelt, med<br />
andre kommuner fra sag til sag — træffes aftale<br />
om, at vedkommende forsorgsmedarbejder<br />
i anstalten varetager den forberedende<br />
sagsbehandling, og derefter forelægger sagen<br />
i kommunens sociale udvalg. Såfremt der er<br />
tale om en fjerntliggende kommmune, kan<br />
anstalten eventuelt efter aftale lade sig repræsentere<br />
ved kriminalforsorgens lokale afdeling.<br />
7.4.4. Samarbejdet med arbejdsformidlingen<br />
Arbejdsformidlingen integreres ikke i det<br />
enstrengede sociale system.<br />
Behovet for samarbejde med arbejdsformidlingen<br />
kan efter udvalgets opfattelse<br />
fortsat mest hensigtsmæssigt løses i den<br />
form, der har fundet udtryk i det udkast til<br />
cirkulære, der er beskrevet ovenfor p.<br />
93 f., og som forventes udsendt inden udgangen<br />
af 1975. Udvalget vil dog påpege, at<br />
der ofte er tale om en kombination af sociale<br />
og erhvervsmæssige problemer, og at for<strong>bind</strong>elsen<br />
med arbejdsformidlingen i mange tilfælde<br />
med fordel kan etableres via kommunerne.<br />
7.5. Visse problemer vedrørende de indsattes<br />
gældsforpligtelser<br />
Det fremhæves til stadighed, bl. a. af de<br />
indsatte selv, at de ofte store gældsforpligtelser,<br />
private og/eller offentlige, der påhviler<br />
de indsatte, er den største belastning ved løsladelsen<br />
og ofte en faktor, der tvinger dem<br />
ud i ny kriminalitet.<br />
Udvalget er orienteret om, at nogle anstalter<br />
og afdelinger har forsøgt at lette de indsattes<br />
gældsforpligtelser ved at rette henvendelse<br />
til kreditorerne med henblik på at<br />
opnå en moratorieordning, eventuelt kombineret<br />
med en frivillig akkord. I den overvejende<br />
del af de tilfælde, hvor dette har været<br />
forsogt, er det lykkedes at opnå en særdeles<br />
gunstig ordning med de indsattes kreditorer,<br />
jfr. neden for p. 173.<br />
Der er imidlertid efter udvalgets opfattelse<br />
også andre veje, man kan gå for at reducere<br />
de indsattes gældsforpligtelser ved<br />
løsladelsen. Under strafudståelsen, hvor de<br />
indsatte ikke har mulighed for at oppebære<br />
en normal arbejdsløn, synes det ikke rimeligt,<br />
at det offentlige i samme periode fortsætter<br />
med at kræve bestemte ydelser erlagt<br />
af de indsatte. Der tænkes i denne for<strong>bind</strong>else<br />
især på de indsattes bidragsgæld. Udvalget<br />
foreslår på denne baggrund, at de indsatte<br />
fredes i udståelsestiden, således at der<br />
ikke kummuleres bidrag i denne periode og<br />
således, at den ved frihedsberøvelsen allerede<br />
opståede gæld til det offentlige stilles i<br />
bero så længe frihedsberøvelsen varer.<br />
Herudover vil udvalget anbefale, at også<br />
den bidragsgæld, der bestod ved indsættelsen<br />
samt den gæld, der eventuelt senere vokser<br />
efter løsladelsen, søges saneret i det omfang,<br />
det er muligt.<br />
En anden form for offentlig gældsforplig-<br />
105