Sociologiske metoder i praksis - Sociologi - Aalborg Universitet
Sociologiske metoder i praksis - Sociologi - Aalborg Universitet
Sociologiske metoder i praksis - Sociologi - Aalborg Universitet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kapitel XI: Metodevalget<br />
<strong>Sociologi</strong> mellem natur- og kulturvidenskab<br />
<strong>Sociologi</strong>en blev etableret som selvstændig videnskab omkring århundredskiftet.<br />
Allerede fra begyndelsen var der uenighed om den skulle følge forbilledet fra naturvidenskaben<br />
eller kulturvidenskabernes. Den franske sociolog, Émile Durkheim<br />
(1858-1917), knyttede sig til den positivistiske opfattelse, at sociologien burde have<br />
de empiriske naturvidenskaber som forbillede. Han beskrev sociologiens genstandsområde<br />
som studiet af 'sociale forhold', altså "enhver handlemåde, fastsat eller ikke,<br />
som udøver en ydre tvang over for et individ, eller som ligefrem er generel indenfor<br />
et givet samfund, samtidig med at det har en selvstændig eksistens, der er uafhængig<br />
af dets individuelle manifestationer". 66 Durkheim begrænser sociologiens genstand<br />
til fænomener, der har objektiv og/eller almengyldig karakter. De ormer for naturvidenskab,<br />
han tænkte på, var især biologi og medicin. <strong>Sociologi</strong> bliver dermed betragtet<br />
som studiet af den sociale organisme, dens udvikling og dens sygdomme.<br />
Et helt andet metodesyn fremførte den samtidige tyske sociolog, Max Weber<br />
(1864-1920). Han skildrede sociologi som "en videnskab, der vil nå frem til en fortolkende<br />
forståelse af social handling, og derved forklare dens årsag, forløb og virkninger".<br />
67 "Handling" betød i denne sammenhæng et menneskeligt forhold, for så<br />
vidt den (eller de) handlende tillægger den en subjektiv betydning. Weber siger, at<br />
handlingen er social, når handlingens sigte og forløb inddrager andre end den (eller<br />
de) handlendes egen indstilling. Det drejer sig med andre ord om handlinger, der<br />
forholder sig til andre mennesker. Dermed lagde Weber op til at opfatte sociologi<br />
som en gren af kulturvidenskaberne, der ligger i forlængelse af historien. Men medens<br />
historien studerer enkeltstående begivenhedsforløb, søger sociologien at påpege<br />
regelmæssigheder i forløbene.<br />
Durkheim prægede metodesynet for den positivistiske sociologi. Den bevægede<br />
sig imidlertid mere i retning af fysikken, idet den forsøgte at påvise statistiske sammenhænge<br />
mellem sociale fænomener. Weber prægede til gengæld den ’fænomeno-<br />
66<br />
Se endvidere É. Durkheim: Den sociologiske metode, København 1972. Min oversættelse af afslutningen på kap. 1<br />
afviger sprogligt fra denne.<br />
67 M. Weber: Wirtschaft und Gesellschaft, Tübingen 1976.<br />
160