Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Det var revolutionerende år i gamle Dannevang med beatmusik, østerlandske<br />
toner, masser af røgelse, euforiserende stoffer og grænsesprængende lege på<br />
det kønslige, seksuelle område. Det var de unges kamp mod ordensmagten og<br />
alle mulige andre autoriteter. Og 14-årige Frank havde hele tabernaklet lige rundt<br />
om hjørnet. Noget John og Birthe Arnesen ikke lige havde kunnet forudse, da<br />
de i 1965 flyttede fra Greisvej til Havnen. Som Franks og Yvonnes mor siger i<br />
dag:<br />
“Der var mange flere farer ved at flytte hertil, end man havde tænkt sig i 1964-<br />
65. Det var medaljens bagside, kan man sige. Man var unægtelig lidt ban ge, når<br />
ens børn gik ud om aftnen, men vi kunne jo ikke binde dem fast, og ligesom så<br />
mange andre familier måtte vi alle sammen kaste os ud i det og håbe det bedste.”<br />
PØLSEBRØD OG MEGET MEGET MER’<br />
Uhh, det var lørdag aften og ballet det var lige begyndt / skrækkelige Olfert stod der<br />
i sit stiveste pynt / der var nok af tøser der / pølsebrød og meget meget mer’ / hele<br />
salen kogte op / og der kom stadig fler’ og fler’. / Der var Inga / og Katinka / smukke<br />
Charlie, / på sin Harley.<br />
Sådan lyder en af 1970’ernes mest fortærskede festsange. Og den holder stadig<br />
i tekst og musik. En sang, der ikke kun blev levet ud, men også skrevet, spillet<br />
og sunget omtrent lige så tæt på Frank Arnesens barndomshjem som boldbanen<br />
ved volden.<br />
Det havde som sagt ikke været med i familien Arnesens overvejelser, da man<br />
flyttede fra Greisvej i 1965, men fem år senere stod det klart, at man i forhold til<br />
det ungdomsoprør, der syntes at have slået sit hovedkvarter op på Chri stians -<br />
havn, befandt sig i orkanens øje. Omkring 1970 var det ikke kun Urban-planen,<br />
Bella Centeret, Københavns Universitet i Njalsgade og Københavns Lufthavn,<br />
der lagde billet ind på at tegne øens fremtid. Det var også alle mulige slumstormere,<br />
aktivister og provoer, der havde grundlagt “Republikken Sofiegården” i<br />
1969 og måtte bæres ud af politiet, men siden kravlede gennem et hul i plankeværket<br />
mellem Prinsessegade og Bådsmandsstrædes Kaserne og udråbte “Fristaden<br />
Christiania”. Meningen var – som det hed i et tidligt manifest fra besætterne<br />
– at “opbygge et selvstyrende samfund, hvor hvert enkelt individ frit kan<br />
udfolde sig under ansvar for fællesskabet.” So cia lister, hippier og andre antiautoritære<br />
sjæle væltede ind gennem hullet i plankeværket, og snart var områ-<br />
44