pdf, 1 MB - DIIS
pdf, 1 MB - DIIS
pdf, 1 MB - DIIS
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
at det kun fungerer i forhold til at reagere på forslag fra EU frem for aktivt at forsøge at formulere<br />
danske initiativer.<br />
Proceduren har gennemgået en række ændringer, hvoraf nogle vedrører forholdet mellem forvaltningen<br />
og interesseorganisationerne. Vi vil derfor skitsere koordinationssystemet som det ser ud i dag med<br />
særligt vægt på udviklingen i interesseorganisationernes deltagelse.<br />
Koordinationen starter, når der kommer et forslag fra Kommissionen. Forslaget sendes via<br />
Udenrigsministeriet til det relevante ressortministerium, der har ansvaret for at høre andre ministerier<br />
og sende forslaget i bred høring hos interesseorganisationer. Fra ressortministeriet sendes forslaget til<br />
behandling i et EU-specialudvalg. Der findes p.t. 33 specialudvalg (pr. 17. nov. 2004). Ressortministeriet<br />
har formandskabet og sekretariatsfunktionen i specialudvalget. Derudover sidder embedsmænd fra<br />
Udenrigsministeriet samt andre relevante ministerier og styrelser. I udgangspunktet fik<br />
specialudvalgene kompetence til at indkalde interesseorganisationer efter behov afhængig af<br />
dagsordenspunkterne. Samtidig blev det dog henstillet at foretage høringer af og orientere berørte<br />
organisationer for at kende til og drøfte deres holdninger til EF-forslag (Højbjerg og Pedersen 2002:<br />
77f). I praksis varierede organisationsdeltagelsen derfor meget fra specialudvalg til specialudvalg. Op<br />
gennem tiden blev inddragelsen af de private interesser imidlertid øget og mere institutionaliseret<br />
gennem bl.a. skærpelse af høringspligten (Højbjerg og Pedersen 2002: 89f) og især efter vedtagelsen af<br />
Den Europæiske Fællesakt, hvor praksis for inddragelsen blev ændret. I dag sidder repræsentanter for<br />
de vigtigste organisationer på området fast med til møderne, mens andre organisationer kan inddrages<br />
fra sag til sag 21 .<br />
Specialudvalgene er første fase i regeringens EU-koordination, og deres behandling af<br />
kommissionsforslag starter ca. samtidig med, at den relevante rådsarbejdsgruppe påbegynder sit arbejde<br />
med at forberede en sag, der skal op på ministerrådsmøde. Udvalgsbehandlingen tager afsæt i et<br />
rammenotat om kommissionsforslaget udarbejdet af det ledende ressortministerium og skal på<br />
baggrund af koordinering mellem de relevante ministerier samt en vurdering af positive og negative<br />
konsekvenser ved forslaget munde ud i et første udkast til en officiel dansk holdning (Pedersen 2000:<br />
223). Forud for møderne foretages dog ofte en uformel interministeriel koordination (Warburg 1998:<br />
44).<br />
21 I specialudvalget for forbrugerbeskyttelse sidder følgende fast repræsenteret: Økonomi- og<br />
Erhvervsministeriet/Forbrugerstyrelsen (formand), Finansministeriet, Indenrigs- og Sundhedsministeriet, Justitsministeriet,<br />
Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Udenrigsministeriet samt Veterinær- og Fødevaredirektoratet. Følgende<br />
organisationer indkaldes normalt: Advokatrådet, Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, Dansk Assurandørforening, DHS, DI,<br />
Danske Reklamebureauers Brancheforening, HTS, Finansrådet, Forbrugerrådet, FDB og Håndværksrådet (www.euoplysningen.dk/fakta/reg/specialudvalg,<br />
17. nov. 2004).<br />
57