Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
KONKLUSION<br />
Er <strong>Bourdieu</strong> i stand til at overskride skellet mellem metodologisk<br />
individualisme og kollektivisme?<br />
<strong>Bourdieu</strong> mener, at det er en meningsløs øvelse at indplacere ham på denne skala. Vi<br />
tillader os dog at gøre det alligevel, idet vi betragter ham <strong>som</strong> metodologisk kollektivist –<br />
hvorved vi også må svare nej til spørgsmålet. Dette begrundes med, at de sociologiske<br />
forklaringer hos <strong>Bourdieu</strong>, i overensstemmelse med principperne for den metodologiske<br />
kollektivsme, går fra de (forklarende) overindividuelt konstituerede objektive relationer <strong>som</strong><br />
virker strukturerende på det sociale rum – relationer <strong>som</strong> kan afdækkes vha. de<br />
<strong>epistemologisk</strong>e værktøjer felt og habitus – og til de (forklarede) praksisformer, <strong>som</strong> kan<br />
beskrives ved at studere det enkelte individ.<br />
Formår <strong>Bourdieu</strong> med sin teori om det dobbelt objektiverende brud at<br />
overskride modsætningen subjektivisme-objektivisme indenfor<br />
sociologien?<br />
Hvis man er loyal overfor <strong>Bourdieu</strong>s egne definitioner på, hvad der karakteriserer<br />
henholdsvis subjektivisme og objektivisme, må man konkludere, at operationen lykkes!<br />
<strong>Bourdieu</strong>s epistemologi er helt åbenlyst ikke subjektivistisk, i kraft af bruddet med illusionen<br />
om umiddelbar viden, og efter <strong>Bourdieu</strong>s egen mening er den heller ikke objektivistisk, idet<br />
<strong>Bourdieu</strong> både inkorporerer et element af forståelsesorientering (i sin habitus-teori) og<br />
indfører en refleksivitet i samfundsvidenskaben (i sin selvobjektiverende feltanalyse), <strong>som</strong><br />
tidligere tiders ”alvidende” objektivister så<strong>som</strong> Durkheim ikke benyttede sig af.<br />
Men hvis man omvendt skal vurdere <strong>Bourdieu</strong>s forsøg udefra, fx med udgangspunkt i et<br />
ligevægtsprincip <strong>som</strong> fordrer, at man tildeler de objektivistiske og subjektivistiske aspekter<br />
lige stor forklaringsmæssig tyngde, så må man konkludere, at <strong>Bourdieu</strong> fejler, idet han alt<br />
andet lige tildeler de objektive relationer langt større betydning for sine sociologiske<br />
forklaringsmodeller end eksempelvis de subjektive hverdagsforståelser.<br />
Desuden mener vi ikke, at <strong>Bourdieu</strong>s fokus på og udførelse af refleksivitet i sin<br />
forskningspraksis i sig selv er nok til at løse det traditionelle problem i objektivismen,<br />
hvorunder forskeren indtager en privilegeret position, hvorfra hun kan gennemskue de<br />
objektive sammenhænge, <strong>som</strong> agenterne i almindelighed ikke kan se.<br />
<strong>Bourdieu</strong> <strong>som</strong> <strong>epistemologisk</strong> <strong>brobygger</strong>? Side 22 af 25