Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Hvis man således godtager, at <strong>Bourdieu</strong> formår at adskille sig både fra subjektivismen <strong>som</strong><br />
den ex findes hos Schütz, og fra en traditionel objektivisme <strong>som</strong> den ex findes hos<br />
Durkheim, så kan man efter vores mening godt argumentere for at det faktisk lykkes<br />
<strong>Bourdieu</strong> at overskride det klassiske modsætningspar; subjektivisme-objektivisme.<br />
Det eftertænk<strong>som</strong>me ’nej’: <strong>Bourdieu</strong>s objektivistiske arv<br />
Umiddelbart kunne man fristes til at konkludere, at <strong>Bourdieu</strong> på overbevisende manér<br />
formår at skabe en syntese mellem subjektivismen og objektivismen. Men ved nærmere<br />
eftertanke forekommer <strong>Bourdieu</strong>s brud med objektivismen os ikke at være helt problemfrit.<br />
Når <strong>Bourdieu</strong> vil overskride subjektivisme/objektivisme-dikotomien, kunne man have en<br />
forventning om, at han vil lade et ligevægtsprincip gøre sig gældende, hvorved hans<br />
teoretiske sammenstilling ville vægte begge tilgange lige højt. Vi vil i nedenstående afsnit<br />
kritisere <strong>Bourdieu</strong> for at have en tendens til at vægte den objektivistiske side meget tungere.<br />
<strong>Bourdieu</strong>s kritik af objektivismen går bl.a. på, at objektivisterne ikke evner at indfange<br />
agenternes praktiske forståelse af deres situation. <strong>Bourdieu</strong> fastholder heroverfor at de<br />
praksisser agenterne gør brug af, fx valg af livsstil, er en væsentlig del af sociologiens<br />
genstandsfelt. Men for os at se kommer <strong>Bourdieu</strong> ikke uden om at denne praktiske sans er<br />
formet under strukturel tvang (<strong>Bourdieu</strong> i Callewaert 1994:60). Man kan endvidere<br />
problematisere, at den praktiske sans i sidste instans kun bruges til at understøtte en<br />
objektiv indplacering i et felt, ud fra den kapitalmængde og sammensætning agentens<br />
habitus henviser til. Det forekommer os, at <strong>Bourdieu</strong> i sit forsøg på at mediere mellem<br />
subjektivisme og objektivisme, gennem habitus begrebet, tillægger de objektive strukturer<br />
langt mere vægt end den subjektive mening. Dette vises bl.a. i følgende citat hvor <strong>Bourdieu</strong><br />
siger at ”… agenternes dispositioner, deres habitus, dvs. de mentale strukturer gennem<br />
hvilke de forstår den sociale verden, essentielt er produktet af en internalisering af<br />
strukturerne i den sociale verden ”. (ibid.:60).<br />
Refleksivitetsproblemet<br />
Et andet problem ser vi i <strong>Bourdieu</strong>s opgør med objektivismens manglende refleksivitet: Som<br />
tidligere nævnt er sociologisk refleksivitet bl.a. knyttet til objektivering af forskerens position,<br />
hvorved man undgår den intellektualiserende holdning, at forskeren med sine<br />
forkonstruerede modeller gør krav på absolut viden om verdens beskaffenhed. Men trods<br />
<strong>Bourdieu</strong> <strong>som</strong> <strong>epistemologisk</strong> <strong>brobygger</strong>? Side 19 af 25