Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
oplagt at hans metodologi – trods implementeringen af en fænomenologisk inspireret<br />
praksisforståelse, qua habitus – må siges at have et kollektivistisk præg.<br />
Vi vurderer altså, at <strong>Bourdieu</strong> alt andet lige godt kan betegnes <strong>som</strong> metodologisk<br />
kollektivist. Dermed må vi i dette perspektiv betragte hans forsøg på at lægge modstillingen<br />
bag sig <strong>som</strong> mindre vellykket. Imidlertid ændrer dette ikke på, at <strong>Bourdieu</strong> godt kan have ret<br />
i at selve den øvelse at indplacere ham på individualisme-kollektivisme aksen er ganske<br />
uproduktiv. Vel kan man placere <strong>Bourdieu</strong> i kollektivisternes videnskabsfilosofiske<br />
skyttegrav, men da <strong>Bourdieu</strong> partout nægter at deltage i det evindelige slag mellem de to<br />
metodologiske modpoler, vil det nok ikke være til megen nytte.<br />
Formår <strong>Bourdieu</strong> at bryde med subjektivisme/objektivisme-dikotomien?<br />
Det umiddelbare ’ja’: Bruddet med naiv subjektivisme og urefleksiv objektivisme<br />
Som skitseret er bruddet med subjektivismen knyttet til et brud med hverdagsforestillinger<br />
<strong>som</strong> grundlag for samfundsvidenskabelig forskning. <strong>Bourdieu</strong> foretager efter vores mening<br />
dette brud med stor konsekvens i sin epistemologi, dvs. i hans objektiverende konstruktion<br />
af felter af positioner. Bruddet med den naive subjektivisme er uproblematisk for <strong>Bourdieu</strong>,<br />
men kan kritiseres fra fænomenologisk hold. Schütz problematiserer således generelt de<br />
strukturorienterede analyser, for at være af en problematisk karakter, idet de udtaler sig om<br />
noget de faktisk ikke har adgang til, hvorimod Schütz’ sociologi forholder sig til det faktisk<br />
observerbare, den hverdagslige praksis. (Schütz 1975:21) For os at se kan Schütz’ kritik af<br />
objektivismen også anvendes på <strong>Bourdieu</strong>, idet denne foretager analyser på baggrund af<br />
overindividuelle strukturer, fx den ulige fordeling af kapital i det sociale rum. Vi mener dog<br />
ikke at dette i sidste instans ændrer på, at <strong>Bourdieu</strong> rent faktisk formår at arbejde sig udover<br />
en subjektivistisk tilgang til studiet af det sociale.<br />
Hvad angår bruddet med objektivismen, så distancerer <strong>Bourdieu</strong> sig, <strong>som</strong> skitseret, på flere<br />
områder fra en objektivistisk tilgang (se s. 12). En af de centrale forskelle på <strong>Bourdieu</strong>s og<br />
Durkheims tilgange til studiet af det sociale er, at de repræsenterer hhv. en relationel og en<br />
substantialistisk tankemåde: Hvor Durkheim kun opererer med individer og institutioner,<br />
<strong>som</strong> besidder faste og immanente karakteristika, udøves objektiveringen af agenter og<br />
institutioner hos <strong>Bourdieu</strong> i et relationelt perspektiv, hvor hver position tilskrives særlige<br />
karakteristika, ikke substantielt, men på baggrund af positionens relation til andre positioner.<br />
<strong>Bourdieu</strong> <strong>som</strong> <strong>epistemologisk</strong> <strong>brobygger</strong>? Side 18 af 25