Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
DISKUSSION<br />
Er <strong>Bourdieu</strong> i stand til at overskride skellet mellem metodologisk<br />
individualisme og kollektivisme?<br />
<strong>Bourdieu</strong> mener, at han med sin relationelle tilgang til studiet af det sociale formår at<br />
overvinde den klassiske modsætning i samfundsvidenskaberne mellem metodologisk<br />
individualisme og metodologisk kollektivisme.<br />
For <strong>Bourdieu</strong> er modstillingen ufrugtbar, idet den udtrykker ”lægfolks forestillinger om<br />
virkeligheden […] <strong>som</strong> sociologien må lægge bag sig” (<strong>Bourdieu</strong> & Wacquant 1996:27).<br />
Nøglebegreberne felt og habitus er netop konstrueret <strong>som</strong> analyseværktøjer, der skal gøre<br />
det muligt at studere det sociale i et relationelt og historisk processuelt perspektiv, uden at<br />
forfalde til at tildele en af de to poler, individ og samfund, forklaringsmæssig fortrinsret.<br />
Man kan spørge om <strong>Bourdieu</strong>s ”metodologiske relationisme” (ibid.:27) rent faktisk ér en<br />
effektiv overskridelse af modsætningen, eller om den ved nærmere eftersyn kan siges at<br />
tildele en af polerne størst vægt?<br />
Den metodologiske individualisme forlanger ifølge Gilje & Grimen (2002), at sociologen<br />
benytter individbegreber så<strong>som</strong> handling, holdning og præference i sin forklaring på sociale<br />
fænomener (Gilje & Grimen 2002:202). Dette krav kan <strong>Bourdieu</strong> godt leve op til, da han<br />
med habitusbegrebet tager udgangspunkt i individuelle agenters sandsynlige handlemåder<br />
og livsstilsmæssige præferencer. Men en metodologisk individualisme indebærer endvidere<br />
opfattelsen af at det er individuelle handlinger og holdninger, <strong>som</strong> skal forklare sociale<br />
fænomener. Nærmere bestemt skal forklaringsretningen gå ”… fra enkeltindivider til sociale<br />
fænomener, aldrig modsat” (ibid.:206). På dette punkt kan <strong>Bourdieu</strong> ikke følge de<br />
metodologiske individualister - tværtimod.<br />
Indenfor metodologisk kollektivisme opstilles bl.a. <strong>som</strong> krav, at ”…enkeltindividernes adfærd<br />
skal forklares ved […] beskrivelser af de positioner eller funktioner, <strong>som</strong> individerne har<br />
indenfor sociale systemer” (ibid.:214).<br />
Hos <strong>Bourdieu</strong> er det netop individets position i det sociale rum, der rammesætter dets<br />
habitus, hvortil man kan referere, når man vil forklare eller forudsige dets adfærd. Det er<br />
bestemt ikke fremmed for <strong>Bourdieu</strong>, at ”… individerne […] er produkter af de sociale<br />
systemer, de lever og virker i” (ibid.::215). I sine analyser fokuserer han på at forklare<br />
individers handlinger netop ud fra deres position i et givent felt. Det forekommer derfor<br />
<strong>Bourdieu</strong> <strong>som</strong> <strong>epistemologisk</strong> <strong>brobygger</strong>? Side 17 af 25