Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Bourdieu som epistemologisk brobygger - Akademisk Opgavebank
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
dette: ”En videnskabelig praksis, der undlader at sætte spørgsmålstegn ved sig selv, aner i<br />
virkeligheden ikke, hvad den foretager sig” (<strong>Bourdieu</strong> & Wacquant 1996:218).<br />
Første trin er at objektivere sin biografiske situation, dvs. forskerens egne økonomiske<br />
interesser, eget køn etc. Derefter skal man objektivere sin position inden for det<br />
akademiske felt hvorfra ens undersøgelse foretages (ibid.:43).<br />
Samtidig må man objektivere det akademiske felts placering i det sociale rum <strong>som</strong> hele.<br />
Sociologen må altså på den ene side forholde sig til sociologiens position i det<br />
videnskabelige felt og på den anden side til at sociologen <strong>som</strong> en del af det videnskabelige<br />
felt ofte besidder mere kulturel kapital end gennemsnittet, og derfor har nogle andre<br />
opfattelseskategorier. Dette sidste punkt med sociologens opfattelseskategorier er centralt<br />
for <strong>Bourdieu</strong>, idet han taler om den intellektualiserende holdning (Ibid.:43)<br />
Dette fænomen, at forskeren med den intellektualiserende holdning har en tendens til at<br />
tilgå verden på en teoretisk måde hvor verden skal tolkes, snarerne end at anskue verden<br />
<strong>som</strong> et sted med konkrete praktiske problemer, resulterer i følge <strong>Bourdieu</strong> i en teoretisk<br />
teori, en sociologisk tænkning <strong>som</strong> reelt ikke forstår praksis. For at undgå dette må<br />
forskeren have en konstant kritisk holdning til de tankefigurer og ” … forudantagelser, der<br />
udspringer af, at man tænker verden, at man lægger afstand til verden og de handlinger,<br />
der udspiller sig i den, for bedre at kunne tænke dem …” (ibid.:43). Herved risikerer<br />
forskeren at reducere den praktiske logik til teoretisk logik. <strong>Bourdieu</strong> mener altså der er en<br />
uforsonlighed mellem akademisk tænkning og praksis, konklusionen er at man ikke kan<br />
forstå praksis ad teoretisk vej alene (ibid.:246). For at løse dette problem må forskeren<br />
hvert eneste øjeblik rekonstruere objektet, dvs. bibringe sine vidensinstrumenter (sin for-<br />
forståelse) korrektioner i forhold til empirien, i forhold til praksis, jf. bruddet med<br />
objektivismen. Dette betyder dog ikke at man blot <strong>som</strong> subjektivismen producerer resultater<br />
af resultaterne.<br />
Dette er prakselogien, indlejret i habitus – i forskerens praktiske sans – med andre ord,<br />
sociologien <strong>som</strong> métier (<strong>Bourdieu</strong> i: Callewaert 1994:119).<br />
<strong>Bourdieu</strong> <strong>som</strong> <strong>epistemologisk</strong> <strong>brobygger</strong>? Side 16 af 25