Speciale, PDF-fil, 4,2 MB (lav billedkvalitet) - nyklassicisme.dk
Speciale, PDF-fil, 4,2 MB (lav billedkvalitet) - nyklassicisme.dk
Speciale, PDF-fil, 4,2 MB (lav billedkvalitet) - nyklassicisme.dk
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
den ed som nyudnævnte akademimedlemmer måtte aflægge: “... at ingen enten for<br />
Venskab eller Fiendskab, Had eller Avind, Gunst eller Gavn paa hvad Maade det end<br />
nævnes kan directe eller indirecte af mig skal vorde forurettet ...”. 219<br />
▪ Den interessefrie, universelle attitude<br />
Den akademiske praksis promoverede en uegennyttig væremåde i forholdet til kun-<br />
sten. Kunstneren skulle indtræde i en selvforglemmende position, etablere et punkt<br />
hvorfra kunsten kunne beskues uden indvirkning fra de personlige interesser. Dette<br />
punkt indebar en distance til egen kunst, dvs. kunstneren burde ikke lade relationen<br />
til egne værker blive inficeret af egoistiske forestillinger, derved forvrængende deres<br />
sande status. Det var nødvendigt at løsgøre sig fra misundelse og egenkærlighed, for<br />
som Abildgaard skrev i det ovenfor behandlede brev vedrørende besættelse af stillin-<br />
gen som professor ved Kunstakademiet: “... at denne min Begiering ingenlunde maa<br />
ansees som nogen Pretension paa egne Fortienester, thi ieg har i Verden ikke uden<br />
denne eene, at have overvundet det Store Skrit, som for alle Konstnere er det vanske-<br />
ligste og til evig hindring for Konsterne selv; uden forfængelighed og avindsyge at<br />
kunde see mine egne uful<strong>dk</strong>ommenheder og andres fortienester”. 220<br />
Abildgaards udsagn reflekterer idealattituden i kunstforholdet, klart markerende<br />
en upartisk tilgangsvinkel. Kunstneren blev ansporet til at udvise et distanceret for-<br />
hold til eget arbejde, derved demonstrerende en renfærdig, dydig holdning til den<br />
kunstneriske praksis, fri for skadelig egoisme. Den selvfornægtende indstilling, hvor-<br />
ved kunstneren udstillede sit kunstsyns habilitet, kom til udtryk i en broget mængde<br />
erklæringer. Indstillingen svingede fra Abildgaards nogenlunde værdineutrale attitu-<br />
de til en åbenbar ydmyghed, som når Høyer beretter, at Preislers “... Beskedenhed til-<br />
lod ham ej at fordre meget for hans Arbejde ...”, og når kobberstikker og akademipro-<br />
fessor Johan Frederik Clemens taler om talenter: “... hvor svage mine end ere ...”, til<br />
nærmest selvforagt, som når akademieleven Hans Hansen udbryder: “Nei! Bort sver-<br />
219 Meldahl, Johansen 1904 p. 54, Neiiendam 1992 p. 100. Også J.F. Clemens markerer vigtigheden af den upartiske<br />
indstilling i en omtale af Abildgaard, der anprises for at handle: “uden at være den eenes eller den andens<br />
Ven” (Sass 1986 p. 205).<br />
220 Christensen 1999 p. 115.<br />
82